Справа № 301/2999/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

05 липня 2024 року                         м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Іршавського районного суду від 10 жовтня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 10 жовтня 2023 року закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністравного правопорушення. Водночас ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.

14 серпня 2023 року о 22 годині 35 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Джип Черокі», державний номерний знак « НОМЕР_1 », в с. Дубрівка по вул. Центральній, Хустського району, Закарпатської області, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, після ДТП залишив транспортний засіб «Джип Черокі», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на місці пригоди, а сам покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.«а» Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №341085 від 22.08.2023 року, 14 серпня 2023 року о 22 годині 35 хвилин в с. Дубрівка по вул. Центральній, Хустського району, Закарпатської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Джип Черокі», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5.Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує постанову суду. Апелянт зазначає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами зібраними у справі та не оспорюється апелянтом. Разом з тим, ОСОБА_1 , вважає, що накладене на нього стягнення є занадто суворим видом адміністративного стягнення за ст. 122-4 КУпАП. Висновок суду першої інстанції у цій частині, вважає невмотивованим.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить змінити постанову судді першої інстанції частково в частині притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник-адвокат Зейкан Г. І. на розгляд справи  не з`явилися. Останні повідомлені за допомогою смс-повідомлення, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Зейкан Г. І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП.
       Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. У цій справі постанова суду першої інстанції оскаржується в межах стягнення, присудженого за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КК України.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. В апеляційній скарзі цей висновок не оспорюється.
Разом з цим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не повною мірою були враховані положення ст. 33 КУпАП.
Відповідно до вимог цієї норми закону при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Відповідно до ч. 2ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Як вбачається з постанови судді, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності в санкції ст. 122-4 КУпАП альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, місцевий суд не перевірив та не врахував належним чином даних про особу ОСОБА_1 та не досліджував питання можливості застосування до правопорушника більш м`якого виду стягнення.
Апеляційний суд дійшов висновку, що позбавивши ОСОБА_1 права керувати транспортними засобами суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є надто суворим.
Зокрема, суддею першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, із матеріалів справи та апеляційної скарги слідує, що ОСОБА_1 свою вину визнав, та щиро розкаюється, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, до адміністративної відповідальності раніше не притягався.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, особу ОСОБА_1 , який вину визнав, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена постанова судді стосовно ОСОБА_1 в частині стягнення підлягає зміні, а апеляційна скарга останнього задоволенню.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову. У разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
З огляду на наведене, з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП застосоване до ОСОБА_1 стягнення слід змінити на штраф в межах санкції ст.122-4КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, що буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволити.
Постанову судді Іршавського районного суду від 10 жовтня 2023 щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП змінити.
Накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.
В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Фазикош Г. В.