ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 серпня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/2221/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Білак С.В., Шлай А.В.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження   в місті Дніпрі  апеляційну скаргу ОСОБА_1       
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 15.04.2024, (суддя суду першої інстанції Тулянцева І.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі,  в адміністративній справі №160/2221/24  за позовом ОСОБА_1  до  Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_1  про визнання протиправною та скасування постанови,  
УСТАНОВИВ:
          24.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт – постанову військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , оформлену довідкою військово-лікарської комісії №24 від 05.01.2024 року відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
- зобов`язати      відповідача, військово-лікарську комісію при військовій частині НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 провести повторний огляд позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у військово-лікарській комісії при військовій частині НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
          Адміністративний позов обґрунтований  тим що з 19.05.2022 року позивач призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією та станом на день звернення до суду проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 . Під час проходження служби, 21.08.2023 року та 21.10.2023 року він отримав мінно-вибухові травми. 04.01.2024 року Військово-лікарською комісією  військової частини НОМЕР_1 був проведений медичний огляд ОСОБА_1 та за результатами якого була винесена постанова, оформлена довідкою №24 від 05.01.2024 року, згідно з якою встановлений діагноз: Стан після вибухової травми (21.08.2023): акубаротравма, без порушення цілісності барабанних перетинок, у вигляді хронічної правобічної сенсоневральної приглухуватості, із сприйняттям шепітної мови 4.0 м на праве та 6.0 на ліве вухо. Стан після вибухової травми (21.08.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, у вигляді цефалгічного синдрому. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як легка. Стан після вибухової травми (21.10.2023): акубаротравми, посттравматичної перфорації правої барабанної перетинки, у вигляді хронічного лівобічного адгезивно-рубцевого отиту, стадія стійкої ремісії. Травма , ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як легка. Гіпертонічна хвороба І ст. Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія, без порушення моторно-евакуаторної функції.  Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статті 75г, 41в, 45г, 52г, 39г графи ІІ Розкладу хвороб. Придатний до військової служби. Позивач вказує, що в картці обстеження та медичного огляду військової частини НОМЕР_1 зазначено, що на момент огляду хірургом, 01.01.2024 року, патології не виявлено. Такий висновок не відповідає дійсності, бо згідно рентгенограми ОСОБА_1 від 01.01.2024 року складеної лікарем ОСОБА_2 , в проекції лобної кістки зліва є металевий осколок, однак лікар на цю обставину уваги не звернув, що вказує на невідповідність висновку ВЛК дійсному стану здоров`я ОСОБА_1 . Позивач  не згоден із таким висновком ВЛК військової частини НОМЕР_1 за №24 від 05.01.2024 року, вважає, що його неправомірно визнано таким, що придатний до військової служби, вважає, що він є обмежено придатним до військової служби і потребує скасування такого висновку ВЛК із призначенням повторного його огляду у ВЛК вищого рівня. Зауважує, що згідно свідоцтва про хворобу № 136 від 21.10.2015 року ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 15.04.2024 відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки ВЛК щодо стану здоров`я позивача та його придатності до несення служби не відповідають дійсності, що доводиться  медичними документами. Суд першої інстанції не звернув на це уваги, внаслідок чого судом прийнято незаконне та необґрунтоване рішення. 
          Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 , 19.05.2022 року призваний за мобілізацією до лав Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 12.12.2023 року за №424, старшого сержанта ОСОБА_1 , колишнього головного сержанта 2-го механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_6 , призначеного наказом Начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 09.11.2023 року №599-РС на посаду головний сержант механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.  З 12.12.2023 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.  Вислуга у Збройних Силах станом на 12.12.2023 року становить: календарна 24 роки 08 місяців 27 днів, пільгова 00 років 00 місяців 00 днів, загальна 24 роки 08 місяців 27 днів. Виплатити на підставі наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами) та окремого доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з щомісячну грошову премію відповідно до особистого внеску у загальний результат служби у розмірі 486% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років (45% посадового окладу) з 01.12.2023 по 12.12.2023 року. Щорічна основна відпустка за 2022 рік використана у кількості 10 (десять) календарних днів. Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана у кількості 15 (п`ятнадцять) календарних днів. Грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2023 рік отримав у повному обсязі. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 та пункту 6 наказу Міністра оборони України від 12 березня 2021 року №59 (зі змінами) за 2023 рік отримав у повному обсязі.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 18.12.2023 року за №991, відповідно до пункту 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (зі змінами), старшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , який прибув із військової частини НОМЕР_6 , згідно наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 09 листопада 2023 року № 599-рс, зараховано до списків особового складу військової частини з 18 грудня 2023 року та на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з 19 грудня 2023 року і вважати таким, що з 18 грудня 2023 року прийняв справи та посаду головного сержанта 3 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, і приступив до виконання службових обов`язків. Вислуга років станом на 18 грудня 2023 року становить: 24 роки 09 місяців 03 дні.
Також, згідно наданої довідки Військової частини НОМЕР_4 від 18.12.2023 року старший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) з 18.12.2023 року по теперішній час.
21.08.2023 року та 21.10.2023 року під час виконання бойових дій ОСОБА_1 отримав мінно-вибухові травми, у зв`язку із чим, 04.01.2024 року Військово-лікарською комісією  військової частини НОМЕР_1 був проведений медичний огляд.
За результатами медичного огляду винесено постанову, оформлену довідкою Військово-лікарської комісії  військової частини НОМЕР_1 №24 від 05.01.2024 року,  в якій вказано: 
Проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 “ 04” січня 2024 року.
Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):
Стан після вибухової травми (21.08.2023): акубаротравми, без порушення цілісності барабанних перетинок, у вигляді хронічної правобічної сенсоневральної приглухуватості, із сприйняттям шепітної мови 4.0 м на праве та 6.0 м на ліве вухо. 
Стан після вибухової травми (21.08.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, у вигляді цефалгічного синдрому.
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми від 11.12.2023 № 3717 видана командиром військової частини НОМЕР_6 від 310 № 23.08.2023. 
Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма кваліфікується як легка.
Стан після вибухової травми (21.10.2023): акубаротравми; посттравматичної перфорації правої барабанної перетинки, у вигляді хронічного лівобічного адгезивно-рубцевого отиту, стадія стійкої ремісії.
Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Довідка про обставини травми від 12.12.2023 № 3349 видана командиром військової частини НОМЕР_6 від 370 № 21.10.2023.
Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка.
Гіпертонічна хвороба І ст.
Хронічний гастродуоденіт, нестійка ремісія, без порушення моторно-евакуаторної функції. 
Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання.
Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.
На підставі статті 75г, 41в, 45г, 52г, 39г графи ІІ Розкладу хвороб.
Придатний до військової служби.
Не погодившись із постановою, оформленою довідкою Військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 від 05.01.2024 року №24, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
          Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів звернення до Центральної військово-лікарської комісії у встановленому законодавством порядку із скаргою з питань військово-лікарської експертизи, в тому числі щодо перегляду висновку Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про придатність його до військової служби, відповідних доказів матеріали справи не містять. З приводу доводів позивача, які стосуються його медичного огляду, та свідоцтва про хворобу № 136 від 21.10.2015 року, яким ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, суд зауважив, що предметом розгляду у даній справі є довідка Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 року №24, тому суд не може надавати оцінку аргументам, які не стосуються предмету спору.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 р. № 3543-XII.
Згідно із ст. 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;
Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
За змістом ч. 5 ст.22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Поряд з цим, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України “Про військову службу і військовий обов`язок” від 25.03.1992 р. № 2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
За змістом ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пункт 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 визначено, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.
Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Згідно із підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також, зокрема, контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК високомобільних десантних військ; ВЛК військових комісаріатів; ВЛК територіального центру комплектування (далі - ВЛК ТЦК); ВЛК цивільного лікувального закладу з правами госпітальної ВЛК (п.п.2.6.1 п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Перелік військових лікувальних закладів, військових частин, лікувально-профілактичних закладів, в яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджує голова ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів (п.п.2.6.6. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно до підпунктів 2.6.7.-2.6.10. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402 на підставі затвердженого переліку начальник ВМКЦ регіону своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.
Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, найбільш підготовлений з питань військово-лікарської експертизи, який має досвід роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах та пройшов підготовку (удосконалення) з військово-лікарської експертизи.
До складу ВЛК, створеної у цивільному лікувально-профілактичному закладі, за рішенням начальника ВМКЦ регіону може бути введений військовий лікар - представник найближчого військового лікувального закладу, медичної служби військової частини.
Для огляду кандидатів, відібраних для оволодіння водолазними спеціальностями, і курсантів навчального центру (військової частини) створюється позаштатна постійно діюча ВЛК у складі: голови - лікаря-фізіолога, заступника голови - водолазного спеціаліста, членів - лікарів-спеціалістів, вказаних у підпункті 2.6.2 пункту 2.6 розділу I Положення, і секретаря.
Позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладів, військових частин, при яких ці комісії утворені.
Забезпечення позаштатних ВЛК медичною технікою та майном, медичними приладами, інструментами, медикаментами, господарським інвентарем, меблями, речовим майном і канцелярським приладдям, виділення їм приміщення і забезпечення комунальними послугами покладається на військові лікувальні, цивільні лікувально-профілактичні заклади, військові частини, при яких ці комісії утворені.
Документи позаштатних ВЛК скріплюються гербовою печаткою військового лікувального, цивільного лікувально-профілактичного закладу, військової частини, при яких ці комісії утворені (п.п.2.6.11. п.2.6. глави 2 розділу І Положення №402).
Згідно з пунктом 2.7 розділу І Положення № 402 госпітальна ВЛК створюється у військовому госпіталі, на госпітальному судні, у цивільному лікувально-профілактичному закладі, де обстежуються і лікуються військовослужбовці. На особливий період госпітальна ВЛК створюється в усіх військових санаторіях. У разі потреби у військових лікувальних закладах може бути створено декілька госпітальних ВЛК за клінічними профілями. Організація проведення військово-лікарської експертизи у військовому лікувальному закладі покладається на начальника закладу.
На госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.
Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Відповідно до підпункту б пункту 6.1. глави 6 розділу II Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Згідно із пунктів 21.1., 21.2. глави 26 розділу ІІ Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що придатність за станом здоров`я до військової служби у мирний та воєнний час відноситься до виключної компетенції військово-лікарських комісій.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
При цьому судом апеляційної інстанції під час розгляду справи не встановлено порушення процедури проведення військово-лікарської експертизи.
          Як правильно зазначив суд першої інстанції, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Таким чином, суд не може прийняти у якості підстави для задоволення позову доводи позивача відносно неврахування відповідачем його хвороб при проведенні медичного обстеження ВЛК.
Також, суд зазначає, що в разі наявності сумніву щодо правильності висновку госпітальної ВЛК про обмежену придатність до військової служби позивач має право звернутися до штатної ВЛК вищого рівня або ЦВЛК для перегляду відповідного висновку, як це передбачено вимогами глави 2 розділу І Положення № 402.
З приводу доводів позивача, які стосуються його медичного огляду, та свідоцтва про хворобу № 136 від 21.10.2015 року, яким ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби, суд зауважує, що предметом розгляду у даній справі є довідка Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 року №24, тому суд не може надавати оцінку аргументам, які не стосуються предмету спору.
Суд першої інстанцуії дійшов правильного висновку, що за таких обставин відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправною та скасувати постанову Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 05.01.2024 року №24 про результат медичного огляду щодо придатності до військової служби ОСОБА_1 , а тому у задоволенні позову слід відмовити.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни або скасування судового рішення – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 в адміністративній справі № 160/2221/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай