ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2024 року	Львів	Справа № 500/8079/23 пров. № А/857/8575/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                             Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                  Глушка І.В., Шавеля Р.М.
з участю секретаря судового засідання                                 Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року, ухвалене суддею Мандзій О.П. у м. Тернополі, о 12 год 37 хв. у справі № 500/8079/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 

                                                              В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:
-  визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення та премію за квітень 2022 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову винагороду, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022, за період з 01.03.2022 по 31.03.2022, з 01.04.2022 по 30.04.2022, з 01.05.2022 по 17.05.2022 (включно) в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць.

07 березня 2024 року Тернопільський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 стосовно неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди, у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 01 березня по 06 березня 2022 року, з 13 березня по 31 березня 2022 року та з 01 квітня по 20 квітня 2022 року.

Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшення додаткової винагороди, з врахуванням сплати податків і зборів, за період з 01 березня по 06 березня 2022 року, з 13 березня по 31 березня 2022 року та з 01 квітня по 20 квітня 2022 року в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у бойових діях.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно позбавив позивача премії за квітень 2022 року та додаткової грошової допомоги в розмірі 30000 грн., оскільки позивач притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за невиконання наказу командира. Наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є чинним і в судовому чи адміністративному порядку не скасований.

Водночас, на думку суду, відповідач протиправно позбавив позивача виплати додаткової грошової винагороди за участь у бойових діях за період з 01 березня по 06 березня 2022 року, з 13 березня по 31 березня 2022 року та з 01 квітня по 20 квітня 2022 року, оскільки участь позивача у бойових діях за вказаний період підтверджується доказами, які є у справі, а постанова  Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у вказаний період не містила умовив, що особа може бути позбавлена виплати додаткової грошової винагороди збільшеної до 100000 грн. у разі притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Не погодившись із цим рішенням суду, в частині задоволення позову, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідач зазначає, що не допустив протиправної бездіяльності в частині позбавлення позивача додаткової грошової винагороди, оскільки права позивача порушені рішенням відповідача. Крім того, відповідач зазначив, що позивач пропустив строк звернення до суду. 

Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 28.11.2019 позивач підписав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах У країни на посадах осіб рядового складу.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 № 37, позивач 24.02.2022 вибув у службове відрядження до оперативного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації. 

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 № 477, позивачу визначено не виплачувати щомісячну премію за підсумками роботи за квітень 2022 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 № 478, позивачу визначено не виплачувати додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. на період дії воєнного стану за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року та з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року, у зв`язку з ознаками адміністративного правопорушення.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно виплачується на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил.

Розмір додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень пропорційно часу участі, на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби, у двох випадках, а саме:  1) якщо вони беруть безпосередню участь у бойових діях; 2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Апеляційний суд встановив, що на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 № 478, позивачу визначено не виплачувати  додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. на період дії воєнного стану за період з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року та з 01.04.2022 року по 30.04.2022 року, у зв`язку з ознаками адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Також апеляційний суд встановив, що висновки про те чи порушено право позивача на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» можна зробити після оцінки законності наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 № 478, згідно з яким позивачу вирішено не виплачувати додаткову грошову винагороду.

Тому, за наявності чинного наказу про не виплату позивачу додаткової грошової винагороди, підстав виплачувати позивачу додаткову грошову винагороду всупереч цьому наказу немає. 

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Апеляційний суд встановив, що позивач у позові просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненархування та невиплати додаткової грошової винагороди та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду , натомість позивач у позові не заявляв позовних вимог про скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 № 478, який регулює право позивача на отримання додаткової грошової винагороди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що відповідач не допустив протиправної бездіяльності, оскільки прийняв рішення про позбавлення позивача додаткової винагороди, що є підставою для відмови у визнанні бездіяльності позивача протиправною.

Тому, у задоволенні позовних вимог визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненархування та невиплати додаткової грошової винагороди необхідно відмовити

З огляду на те, що питання виплати додаткової грошової винагороди позивачу врегульоване наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.05.2022 № 478, підстав для зобов`язання відповідача вирішувати повторно це питання немає.

Таким чином в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду необхідно відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення, в частині задоволення позову, з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду, в частині задоволення позову, необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити.

В частині відмови в задоволенні позову рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року в справі № 500/8079/23, в частині задоволення позову, скасувати.
Прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненархування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди та зобов`язання військової частини НОМЕР_1  нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову допомогу.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статті 328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повний текст постанови складений 27.06.2024 року.
Постанова підписана 01.07.2024 року, у зв`язку з перебуванням, з 24.06.2024 по 30.06.2024, судді Глушка І.В. у відпустці.