Справа № 344/7128/24 
Провадження № 33/4808/673/24 
Категорія ч. 2 ст. 173-2 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за захисника Павліва В.І., 
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Оскарженою постановою судді встановлено, що  ОСОБА_1 будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, повторно вчинив домашнє насильство за наступних обставин. 
07 квітня 2024 року близько 17 год. 27 хв. по вул. Української Дивізії в м. Івано-Франківськ ОСОБА_1 у присутності дітей вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало в умисних діях, а саме штовхав, висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, та провадження по справі щодо нього за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити.
Вважає постанову судді необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та не відповідає дійсним обставинам. Зазначає, що не був присутнім під час судового засідання по справі та не зміг надати пояснення, оскільки не отримував повісток про виклик до суду. Вважає, що свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 необхідно допитати в його присутності. 

В судове засідання апеляційного суду 22 липня 2024 року з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, потерпіла ОСОБА_2 , якій роз`яснені права, передбачені ст. 296 КУпАП.

Під час судового засідання 22 липня 2024 року:
- ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 174-3 КУпАП щодо нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП;
- ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

В судове засідання 06 серпня 2024 року не з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В судове засідання 06 серпня 2024 року з`явилась свідок ОСОБА_5 , якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 272 КУпАП, попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову від дачі показань.

Заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5 , дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, доходжу висновку, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, постанову суду залишити без змін, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з приписами КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
З огляду на зміст матеріалів справи, такі вимоги закону суддею суду першої інстанції дотримано в повному обсязі.
По суті пред`явленого ОСОБА_1 обвинувачення, доходжу наступного висновку.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №849459 від 07 квітня 2024 року (а.с. 1) вбачається, що 07 квітня 2024 року о 17 год. 27 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Української Дивізії вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_2 у присутності дітей: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, що полягало в умисних діях, а семе штовхав, висловлювався нецензурною лайкою внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті правопорушення» ОСОБА_1 зазначив, що «Я, ОСОБА_1 з працівниками поліції не згідний. Прошу прийняти міри до дружини, бо вона веде аморальний спосіб життя і привела мені під хату хахалів, щоб мене били».
Цей протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою інспектором В1 Р1 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Савіцькою М. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний нею, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 .
Із заяви ОСОБА_2 до начальника ІФ РУП ГУНП в Івано-Франківській області полковника поліції Р. Андрущака (а.с. 2) вбачається, що ОСОБА_2 просить вжити заходи до її чоловіка, який не адекватний, випивший погрожував їй при дітях, щоб вона дала йому 50 грн. ОСОБА_2 відмовилась дати гроші та ОСОБА_1 почав кричати та копати її при дітях. Перехожі люди на вулиці зробили йому зауваження та викликали поліцію. 
В письмових поясненнях ОСОБА_3 від 07 квітня 2024 року (а.с. 3), зазначив, що ОСОБА_1 бив свою дружину близько 17 год. в парку біля вул. Української дивізії. Почули крики та підійшли. Став очевидцем даної ситуації. Лаяв, бив жінку, погрожував.
В письмових поясненнях ОСОБА_9 від 07 квітня 2024 року (а.с. 4), зазначила, що гуляючи по парку біля вул. Дивізії, побачила мужчину в стані алкогольного сп`яніння, який кричав та копав дружину. Поруч були троє дітей, які плакали. ОСОБА_9 підійшла і попросила не кричати, чоловік почав різко відповідати криком. Після бесіди вирішила викликати поліцію. Час дій: близького 17 год. 30 хв. 
Згідно довідки інспектора відділу АП лейтенанта поліції І. Ломович (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 13 березня 2023 року вчинив домашнє насильство, про що був складений протокол ВАВ № 784159 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з копією постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2024 року (а.с. 18-19) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на підставі ст. 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення - штраф в розмірі 10 (десять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Відомості про те, що ця постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення ним оскаржувалася та скасована, в матеріалах справи відсутні.
Апеляційним судом досліджено відеозаписи, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 7), на яких працівниками поліції зафіксовано події та обставини 07 квітня 2024 року, підтверджено факт наявності вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 , та факт звернення до правоохоронних органів внаслідок чого за місцем події прибула поліція.
Показання ОСОБА_1 вважаю такими, що не відповідають дійсності та спростовуються сукупністю доказів по справі.
Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Твердження апелянта про те, що показання свідків а потерпілої не відповідають дійсності, вважаю, не є слушним, оскільки будь-яких сумнівів щодо показань потерпілої ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 під час апеляційного не встановлено, їх показання узгоджуються з іншими матеріалами провадження. 
Допитана в судовому засіданні 06 серпня 2024 року свідок ОСОБА_5 , пояснила, що 07 квітня 2024 року гуляла по парку біля вул. Української Дивізії, побачила чоловіка в стані алкогольного сп`яніння, жінку та дітей. Чоловік кричав, нецензурно лаявся та штовхав жінку. ОСОБА_5 зробила зауваження чоловіку, після чого він нецензурно виражався в сторону ОСОБА_5 , оскільки на зауваження він не реагував, то ОСОБА_5 викликала поліцію. 
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Притягнення особи до відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП можливе у разі вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбаченихч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Об`єктивна сторона вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Виходячи з тлумачення диспозиції даної норми КУпАП, орган поліції зобов`язаний при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зазначати конкретно, в чому саме полягало психологічне насильство, а також вказати яка шкода заподіяна або могла бути заподіяна фізичному чи психологічному здоров`ю, що прямо витікає з диспозиції статті (погрози, образи, чи переслідування, позбавлення житла, їжі, тощо) і це є обов`язковим.
Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;
фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» №2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доводиться сукупністю доказів, які були надані суду першої інстанції та досліджені під час судового розгляду, з чим погоджується апеляційний суд.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №849459 від 07 квітня 2024 року, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , постановою Івано-Франківського міського суду від 25 квітня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та відеозаписом з місця події.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню та мають значення при прийнятті рішення по справі, є належними та допустимими. Відповідно відсутні сумніви у їх достовірності та істинності.
Показання ОСОБА_1 вважаю такими, що не відповідають дійсності та спростовуються сукупністю доказів по справі.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло