УХВАЛА
 
03 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 639/4436/17
 
провадження № 61-8826ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя                            особа - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2017 року Комунальне підприємство «Харківводоканал»                                                    (далі - КП «Харківводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року позов             КП «Харківводоканал» задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за період часу з 09 грудня 2013 року                                 до 31 липня 2018 року у розмірі 13 423,57 грн, з яких: за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 6 605,77 грн, за послуги централізованого водовідведення у розмірі 4 583,08 грн, інфляційні витрати                          у розмірі 1 877,36 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 357,36 грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог КП «Харківводоканал» відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволена частково.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов КП «Харківводоканал» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за період часу з 09 грудня 2013 року до 31 липня 2018 року за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі по 1 651,44 грн з кожного, заборгованість за надані послуги централізованого водовідведення по 1 145,77 грн з кожного, 3% річних від простроченої суми у розмірі 89,34 грн з кожного та інфляційні втрати у розмірі по 469,34 грн з кожного.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за період з часу 09 грудня 2013 року до 31 липня 2018 року за надані послуги централізованого водопостачання у розмірі 3 302,88 грн, за надані послуги централізованого водовідведення у розмірі 2 291,54 грн, 3% річних від простроченої суми у розмірі 178,68 грн та інфляційні втрати у розмірі 938,68 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова                             від 01 жовтня 2019 року.
 
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25 березня 2022 року № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду Полтавському апеляційному суду.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року змінено                              в частині стягнення розміру судового збору, зменшивши його стягнення з 800 грн до 784,00 грн з кожного.
В іншій частині постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року залишено без змін.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 вересня 2023 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 01 жовтня 2019 року, постанову Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року відмовлено на підставі пункту 1 частини другої                                статті 394 ЦПК України (малозначна справа) (провадження № 61-13434ск23).
 
У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Харківського апеляційного суду                 із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року                  за нововиявленими та виключними обставинами.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року цивільну справу    № 639/4436/17 за заявою ОСОБА_2 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року за нововиявленими та виключними обставинами передано до Полтавського апеляційного суду.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2024 року заявнику поновлено строк для подання заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року за нововиявленими та виключними обставинами,                    а заяву ОСОБА_2 перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами залишено без руху для усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2024 року заяву                 ОСОБА_2 перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року              за нововиявленими та виключними обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2024 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2024 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2024 року відмовлено на підставі пункту 1 частини другої                                статті 394 ЦПК України (малозначна справа) (провадження № 61-8241ск24).
 
У червні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, в якій заявник, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та передати справу до Полтавського апеляційного суду для продовження розгляду. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається                            ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав                             і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
 
Згідно із частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
 
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства                          є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
 
Форма і зміст заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами визначені статтею 426 ЦПК України.
 
Заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції (частина перша статті 426 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 426 ЦПК України до заяви додається документ про сплату судового збору.
 
Як визначено у частині третій статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що угрудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Харківського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року за нововиявленими та виключними обставинами.
 
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року цивільну справу    № 639/4436/17 за заявою ОСОБА_2 про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року за нововиявленими та виключними обставинами передано до Полтавського апеляційного суду.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2024 року заявнику поновлено строк для подання заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року за нововиявленими та виключними обставинами,                    а заяву ОСОБА_2 перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами залишено без руху для усунення недоліків. Запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання заяви та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».
 
Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову                                    та у фіксованому розмірі.
 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
 
Як визначено у пункті 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
 
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для                        їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
 
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої                       статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
З огляду на зміст судових рішень у вказаній цивільній справі, предметом позову                        є стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявника саме як учасника бойових дій.
 
Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19),                    від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
 
Отже, відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому заявнику необхідно було сплатити судовий збір                                      у встановленому порядку і розмірі.
 
При цьому апеляційним судом було роз`яснено, що у разі невиконання вимог даної ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернена особі, яка її подала.
 
Копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2024 року                       ОСОБА_2 отримано засобами поштового зв`язку 15 квітня року,                               що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
 
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
 
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2024 року заяву                 ОСОБА_2 перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року              за нововиявленими та виключними обставинами визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Повертаючи заяву ОСОБА_2 перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду                         від 27 липня 2023 року за нововиявленими та виключними обставинами, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що у наданий судом строк недоліки заяви, зазначені в ухвалі Полтавського апеляційного суду від 15 березня 2024 року, заявником не усунуто, а саме не сплачено судовий збір за подання заяви                              про перегляд судових рішень за нововиявленими та виключними обставинами.
 
Згідно із частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 427 ЦПК України                 у разі невиконання ухвали суду про залишення заяви за нововиявленими обставинами без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Ураховуючи наведене, апеляційний суд, правильно застосувавши положення                  статті 185 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви ОСОБА_2 перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 27 липня 2023 року                     за нововиявленими та виключними обставинами.
 
Посилання касаційної скарги ОСОБА_1 про обмеження права на суд                               є безпідставними, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини                                              і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення                                                 у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
 
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є незгодою заявника з його змістом.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3                                         частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів                     у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження                (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно із частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали  (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову                          у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
З огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона                                      є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника                                    з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 28 травня 2024 року              у справі за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець
 
І. Ю. Гулейков
 
Д. Д. Луспеник