ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/21282/23	Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я. 	
Провадження № 22-ц/817/519/24 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Храпак Н. М., 

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року, ухвалене суддею Герчаківською О.Я. у цивільній справі №607/21282/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України 250000,00 грн моральної шкоди, спричиненої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності.
Позов обґрунтовано тим, що 25 травня 2020 року поліцейським СРПП № 1 Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області щодо позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052472, відповідно до якого йому інкримінували вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2020 року у справі № 596/1149/20 за наслідками розгляду вказаного вище протоколу провадження у справі щодо позивача було закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім цього, 06 серпня 2022 року поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №021398, відповідно до якого інкримінувалось вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Проте, постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року у справі № 596/878/22 за наслідками розгляду вказаного вище протоколу провадження у справі щодо нього було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також 06 серпня 2022 року поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Гусятин) Чортківського ГУНП в Тернопільській області, щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №021399, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінувалось вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Проте, постановою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року у справі № 596/879/22 за наслідками розгляду вказаного вище протоколу провадження у справі щодо позивача було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 122-2 КУпАП.
Вважає, що внаслідок незаконних дій щодо складання зазначених протоколів йому було завдано моральну шкоду, яку просив відшкодувати у порядку, передбаченому Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено частково. 
Стягнуто з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 214 849,77 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі ГУНП в Тернопільській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Вказує, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки жодної незаконності в діях поліцейських щодо складення протоколів відносно ОСОБА_1 не встановлено. Такі дії є процесуальними, а не рішеннями суб`єкта владних повноважень. Також не погоджується із застосуванням судом до спірних правовідносин ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду». 
У відзиві представник ОСОБА_1 - адвокат Геник А.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду — без змін. Вказує, що закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому відшкодування моральної шкоди здійснюється незалежно від вини із застосуванням норм Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Обставини справи.
25 травня 2020 року поліцейським СРПП № 1 Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052472, відповідно до якого йому інкримінували вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначалося про те, що ОСОБА_1 25 травня 2020 року о 00 год. 20 хв. в смт. Гусятин, вул. Богдана Лепкого, керував транспортним засобом марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп”яніння у встановленому порядку проводився у лікаря нарколога КНП Гусятинська КРЛ.
Постановою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 03 листопада 2020 року у справі № 596/1149/20 за наслідками розгляду вказаного вище протоколу провадження у справі щодо позивача було закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
06 серпня 2022 року поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 021398, відповідно до якого йому інкримінувалось вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 06 серпня 2022 року о 21 год. 20 хв. в с. Городниця, керуючи транспортним засобом «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки чи у медичному закладі відмовився.
Постановою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року у справі № 596/878/22 за наслідками розгляду вказаного вище протоколу провадження у справі щодо позивача було закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також 06 серпня 2022 року поліцейським СРПП ВП № 3 (м. Гусятин) Чортківського ГУНП в Тернопільській області щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 021399, відповідно до якого ОСОБА_1 інкримінувалось вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. У цьому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 06 серпня 2022 року о 21 год. 20 хв. в с. Городниця, керуючи транспортним засобом «Фольцваген Пассат», р. н. НОМЕР_2 , не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору, а також гучномовця.
Постановою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року у справі № 596/879/22 за наслідками розгляду вказаного вище протоколу провадження у справі щодо позивача було закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 122-2 КУпАП.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до статті 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.
Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц викладено правовий висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. За викладених обставин колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду не вбачає підстав для відступлення від правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України та статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і не є у залежності від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу та чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.
Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладені, зокрема в постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 686/16847/17 (провадження № 61-11590св18), від 01 липня 2020 року у справі № 347/1977/17 (провадження № 61-10582св18), від 22 липня 2020 року у справі № 303/7352/18 (провадження № 61-20524св19), від 02 вересня 2020 року у справі № 591/1001/17 (провадження № 61-39927св18), від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21), від 29 вересня 2021 року у справі № 166/1222/20 (провадження № 61-9003св21), від 26 січня 2022 року у справі № 953/6561/20 (провадження № 61-922св21), від 07 вересня 2022 року у справі № 289/2110/21 (провадження № 61-5136св22), від 14 грудня 2022 року у справі № 201/7848/21 (провадження № 61-5118св22), 6 грудня 2023 року у справі №370/463/21 (провадження №61-1015св23) та інших.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, з вказаного вбачається, що у зв`язку із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у позивача виникло право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди та вірно визначив її розмір відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, помноженої на кількість днів у періоді з моменту складення кожного протоколу відносно ОСОБА_1 і до закриття адміністративного провадження судом.
Доводи апеляційної скарги ГУНП в Тернопільській області про те, що позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки відносно ОСОБА_1 тричі складалися протоколи про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції безпідставно, а провадження у справах закриті у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, відтак суд приходить до висновку, що незаконне складення протоколів відносно ОСОБА_1 призвело до завдання позивачу моральної шкоди, яка на переконання суду виразилася у моральних (душевних) стражданнях, що були викликані вимушеними діями щодо доведення відсутності в своїх діях правопорушення та з метою захисту свого порушеного права.
Доводи апеляційної скарги щодо незгоди із застосуванням судом до спірних правовідносин ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», а також доводи про те, що жодної незаконності в діях поліцейських щодо складення протоколів відносно ОСОБА_1 не встановлено, такі дії є процесуальними, а не рішеннями суб`єкта владних повноважень, колегія суддів оцінює критично, враховуючи наступні мотиви.
Здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосовувались з боку держави будь-які заходи примусу). Наведений висновок відповідає правовим висновкам, неодноразово висловленим Верховним Судом, зокрема у постановах, що зазначені вище.
Рішення суду є законним та обгрунтованим, ухвалене з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норма матеріального права, з врахуванням відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Підстав для скасування рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області — залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2024 року— залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.3 ч.2 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 01 липня 2024 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Гірський Б.О.

                                                                               Храпак Н.М.