П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
19 червня 2024 року                                                                                             м. Київ
         
Справа № 373/493/24
Провадження: № 22-ц/824/11828/2024
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., 
суддів Верланова С. М., Нежури В. А., 
секретар Сакалош Б. В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»
на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року, постановлену під головуванням судді Свояка Д. В.,
у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ОСОБА_1 , приватний виконавець Канцедал Олександр Олександрович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал»,
 
у с т а н о в и в:
 
У березні 2024 року ТОВ «Дебт Форс» звернулось до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 20.08.2019 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. вчинено виконавчий напис №2698 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2017178267 від 02.12.2017 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал», на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. 09.06.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, 15.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №2017178267. Окрім того, 30.05.2023 між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №30-05/23 про відступлення права вимоги, у тому числі і за кредитним договором №2017178267. Враховуючи викладене, просило замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №2698, вчиненого 20.08.2019 приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
Ухвалою Переяслав-Хмельницького суду Київської області 18 квітня 2024 року у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, ТОВ «Дебт Форс» в особі директора Соболя О.Я. звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким замінити вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс».
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що до суду першої інстанції було надано усі належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які підтверджують факт набуття заявником ТОВ «Дебт Форс» права вимоги заборгованості за кредитним договором №2017178267.
Зазначив, що наявність виконавчого напису нотаріуса, яким посвідчено право кредитора (стягувача) на стягнення грошових сум із позичальника (боржника), який не виконаний боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому, заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії примусового виконання виконавчого напису не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. За таких обставин, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто, процесуального правонаступництва на стадії примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони кредитора у правовідносинах договору кредиту, заборгованість по якому посвідчена виконавчим написом нотаріуса, і переходу до іншої особи (нового кредитора) прав і обов`язків вибулої сторони. 
Суд першої інстанції зазначив про те, що на підставі вищевказаних договорів про відступлення прав вимоги ТОВ «Дебт Форс» набуло права вимоги до ОСОБА_1 за договором №2017178267 на суму 53127, 06 грн, при цьому, сума заборгованості, зазначена у виконавчому написі нотаріуса від 20.08.2019 та постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2021, становить 30417,21 грн, а відповідно, розміри заборгованості у наданих суду документах не є однаковими. При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги, що укладені договори відступлення права вимоги з додатками, які містять суму боргу боржника (сума боргу, яка обліковувалася на балансі в первинних кредиторів боржника станом на момент укладення договорів відступлення права вимоги та яка була відступлена новому кредитору) та постанова про відкриття виконавчого провадження не є виконавчими документами, які підлягають примусовому виконанню в розумінні ст. З Закону України «Про виконавче провадження». В даному випадку, виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню є - виконавчий напис нотаріуса, який містить суму боргу і який звернутий до виконання. Сума боргу, право на стягнення якої було посвідчено виконавчим написом нотаріуса, це сума боргу станом на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса за певний період не виконання боржником кредитних зобов`язань та норми законодавства передбачають заміну сторони стягувача саме у виконавчому провадженні із сумою боргу, яку містить виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса, адже розмір боргу боржника, який вказаний в укладених договорах відступлення права вимоги з додатками чи який вказаний в постанові про відкриття виконавчого провадження, згідно чинного законодавства України, не може змінити та не впливає ніяким чином на розмір боргу, який зазначений у виконавчому документі - виконавчому написі нотаріуса, оскільки, в даному випадку має місце заміна сторони стягувача на правонаступника у виконавчому документі - виконавчому написі нотаріуса, а не стягнення заборгованості з боржника у судовому порядку.
Окрім того, зазначив, що перебування боржника в лавах ЗСУ не може слугувати підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Наведені порушення судом першої інстанції свідчать про порушення основного принципу судочинства «право на справедливий суд», який закріплено у ст. 14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права. 
Ухвалами Київського апеляційного суду від 31 травня 2024 року  відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
  Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).
За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У разі заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13, постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №2-230/11 (провадження№61-46230св18),та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 (провадження №61-12076св18), постанові Верховного Суду від 15 грудня 2021 року у справі №148/809/14-ц (провадження №61-14577св21).
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.
У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи і заміна її новим кредитором у справі, що проводиться відповідно до статті 55 ЦПК України, згідно з якою, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Виконавчий напис нотаріуса є різновидом виконавчого документа у розумінні статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», який є відмінним від виконавчого листа за формою, змістом, а також суб`єктом та процедурою видання, отже положення статті 442 ЦПК України не можуть бути застосовані за аналогією у випадку заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким ще не відкрито.
Постановою від 12 жовтня 2022 року у справі №183/4196/21 Велика Палата Верховного Суду встановила, що оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Поряд з цим, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-XII.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що стягнення за виконавчим написом провадиться у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Частиною 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено примусове виконання рішення на підставі, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
Розглядаючи заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни; при цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності, проте на цій стадії не передбачено право суду надавати оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України). Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 грудня 2020 року при розгляді справи № 0910/2-103/2011.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як убачається із матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця Канцедала О. О. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, відкрите на підставі виконавчого напису № 2698, вчиненого 20.08.2019 року приватним нотаріусом Гамзатовою А.А., про стягнення боргу з боржника ОСОБА_1 , на користь ТОВ "Вердикт Капітал".
Станом на 01.03.2024 виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрите, що убачається з інформації про виконавче провадження (а. с. 14- 15). 
15.02.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено договір № 15-02/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № 2017178267. 
Так, увідповідності до п. 2.1 вказаного договору, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору в порядку та на умовах, визначених цим договором, належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов?язки боржників або які зобов?язані виконати обов?язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором». 
Відповідно до п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (а. с. 16-18).
У відповідності до пунктів 5.6.2 та 7.2 договору сторони в підтвердження виконання п. 7.1 договору уклали акт зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України (а. с. 19). 
30.05.2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір № 30-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №2017178267. 
У відповідності до п. 2.1 даного договору первісний кредиторв порядку та на умовах, визначених цим договором відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржниківзазначених у додатках №1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов?язки Боржників або які зобов?язані виконати обов?язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. 
Відповідно до п. 5.2 договору права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому вигляді.
На виконання п. 7.1 договору ТОВ «Дебт Форс» проведено оплату відповідно до платіжної інструкції (а. с. 21-34).
 За даними Витягу з Реєстру Боржників до договору № 30-05/23 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 30 травня 2023 року, боржник ОСОБА_1 зазначений під порядковим номером 911, як такий, що має заборгованість за договором №2017178267 у розмірі 53 127, 06грн (а.с. 49).
На підставі вищенаведеного убачається, ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 у зв`язку із відступленням на користь товариства вимог за кредитним договором №2017178267, раніше укладеним між ТОВ «Вердикт Капітал» та                ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги та вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що з наданих заявником документів неможливо встановити, що виконавче провадження № НОМЕР_1, в якому заявник просить замінити стягувача, відкрито приватним виконавцем щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 саме за кредитним договором № 2017178267, та заявником не надано відповідних доказів існування виконавчого провадження.
Зазначена в договорах про відступлення прав вимог сума заборгованості, що становить 53 127, 06 грн, та є більшою ніж стягнута згідно з виконавчим написом нотаріуса сума заборгованості в розмірі 30 417, 21 грн., не свідчить про те, що зобов`язання, право вимоги за яким було відступлено заявнику, є іншим, аніж те, за яким було відкрито виконавче провадження.
Станом на час перегляду даної справи апеляційним судом вказане виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрите постановою від 09.06.2021 року приватним виконавцем Канцедалом О. О., перебуває в стані «відкрито», що вбачається з інформації про виконавче провадження з ЄДРВП та АСВП (а.с. 12-14).
Також колегія суддів вважає помилковим висновок суду про те, що однією з підстав відмови є мобілізація ОСОБА_1 до лав ЗСУ, з огляду на наступне.
Відповідно до 4.3 ст.442 ЦІК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. 
При цьому, положеннями п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, якими передбачено, щосуд зобов?язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, стосуються зупинення провадження з розгляду справ по суті за правилами позовного провадження та не стосуються розгляду заяв і клопотань про вирішення процесуальних питань, в тому числі, питань заміни сторони виконавчого провадження, з огляду на те, що в такому випадку відбувається вирішення судом виключно одного процесуального питання (заміни сторони стягувача виконавчого провадження), що не покладає на боржника жодних додаткових зобов?язань, не збільшує розмір вже стягнутих сум за чинним виконавчим написом нотаріуса та ніяким чином не змінює матеріальних правовідносин сторін, що виникли з договору кредиту. 
Відтак, перебування боржника    ОСОБА_1 в лавах ЗСУ не може слугувати підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
За встановлених колегією суддів обставин, враховуючи, що ТОВ «Дебт Форс» надано належні докази на підтвердження набуття права вимоги за кредитним договором № 2017178267 від 02.12.2017  до ОСОБА_1 , наявні правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
 Керуючись ст.ст.  367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.
 Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18 квітня 2024 року скасувати та постановити нову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником  задовольнити.
 Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (код ЄДРПОУ 43577608, місцезнаходження: вул. Харківське Шосе, будинок 201/203, літера 2А, офіс 602, м. Київ, 02121) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису № 2698, вчиненого 20 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною, про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.
Повне судове рішення складено 28 червня 2024 року.
 
Головуючий                                                                                                Т.О. Невідома
 
Судді                                                                                                           С. М. Верланов
                                                                                        
                                                                                                                      В.А. Нежура