РІШЕННЯ
Іменем України

26 червня 2024 року 
м. Київ
справа №990/150/24
адміністративне провадження № П/990/150/24  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,         
суддів: Єресько Л.О., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., Радишевської О.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити дії, 

УСТАНОВИВ:
Зміст позовних вимог та стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 (далі - позивач) подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції позов до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія, відповідач), у якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення ВККС від 04 березня 2024 року №43/ас-24 «Про розгляд питання щодо доступу ОСОБА_1 до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року №94/зп-23»;
- зобов`язати ВККС повторно розглянути питання доступу ОСОБА_1 до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття 550 вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами) із врахуванням висновків суду.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що 04 березня 2024 року рішенням №43/ас-24 ВККС відмовила позивачці у допуску до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття 550 вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошеного рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами).
Підстава відмови відповідача в допуску позивачки до участі в конкурсі пролягала у недостатності стажу ОСОБА_1 на посаді судді, визначеного пунктом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII). 
Позивачка зазначила, що вона відповідає вимозі пункту 1 частини першої статті 28 Закону № 1402-VIII, яка передбачає мінімально необхідний стаж на посаді судді не менше п`яти років, адже відповідно до довідки Кременецького районного суду Тернопільської області №3/02.1/30 від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на надбавку за вислугу років, станом на 01 грудня 2023 року - 7 років та 6 місяців.
За такої умови, ОСОБА_1 убачає відмову ВККС допустити її до участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів протиправною і просить Суд захистити її порушене право на участь у вказаному конкурсі.
Стислий виклад позиції інших учасників справи
Представник відповідача 31 травня 2024 року подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 .
У відзиві на позовну заяву відповідач просив Суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Відповідач позицію обґрунтував тим, що обрахунок необхідного стажу на зайняття посади судді апеляційного суду, запропонований позивачкою, не відповідає вимогам Закону №1402-VIII, адже стосується виключного аспекту матеріального забезпечення суддів.
Так, відповідач стверджує, що стаж на посаді судді, необхідний для участі у конкурсі, починає свій обрахунок з моменту зайняття посади судді. Оскільки ОСОБА_1 вперше призначена на посаду судді Кременецького районного суду Тернопільської області Указом Президента України від 12 травня 2021 року №190/2021, тому станом на день подання документів до Комісії вона мала стаж на посаді судді 2 роки 7 місяців 16 днів.
Рух справи у суді першої інстанції
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії   суддів: Мартинюк Н.М. (головуючу суддю), Єресько Л.О., Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., Радишевську О.Р.
Ухвалою від 01 травня 2024 року Суд залишив без руху позовну заяву ОСОБА_1 з підстав наявності у ній недоліків.
Позивачка подала докази на усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку із чим Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 15 травня 2024 року відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 12 червня 2024 року.
Ухвалою Суд відклав розгляд справи на 26 червня 2024 року.
Фактичні обставини справи, установлені Судом
Судом установлено, що ОСОБА_1 призначена на посаду судді Кременецького районного суду Тернопільської області на підставі Указу Президента України  №190/2021 від 12 травня 2021 року.
Згідно із відомостями з трудової книжки ОСОБА_1 зарахована до штату суддів Кременецького районного суду Тернопільської області 19 травня 2021 року.
Відповідно до довідки Кременецького районного суду Тернопільської області №3/02.1/30 від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на надбавку за вислугу років, станом на 01 грудня 2023 року - 7 років та 6 місяців.
Рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами, внесеними рішенням Комісії від 14 грудня 2023 року № 171/зп-23) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, з яких: в апеляційних судах із розгляду цивільних і кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення - 425; в апеляційних судах із розгляду господарських справ - 58; в апеляційних судах із розгляду адміністративних справ - 67.
Сторони визнають, що ОСОБА_1 подала заяву та пакет документів для участі у вказаному конкурсі як така, яка виявила бажання отримати посаду судді в суді апеляційної інстанції.
ОСОБА_1 у заяві до ВККС просила допустити її до участі в конкурсі як особу, яка відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 28 Закону №1402-VIII, оскільки вона має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років.
Окрім того, позивачка в анкеті кандидата на посаду судді вказала, що вона, окрім іншого, має стаж професійної діяльності у сфері права на посаді науково-педагогічного працівника в закладі вищої освіти 9 (дев`ять) місяців, а саме: у період з 01 жовтня 2018 року до 30 червня 2019 року (після здобуття у 2006 році вищої освіти (диплом магістра) та отримання диплома кандидата юридичних наук від 31 травня 2013 року) за трудовим договором працювала старшим викладачем Тернопільського національного економічного університету.
Комісія встановила відсутність відповідного стажу роботи (професійної діяльності) у кандидата ОСОБА_1 , у зв`язку із чим рішенням від 04 березня 2024 року №43/ас-24 відмовила позивачці в допуску до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23.
Позиція Верховного Суду
Проаналізувавши наведені у позовній заяві доводи та матеріали справи, встановивши обставини справи та дослідивши докази у їх сукупності, Суд дійшов таких висновків.
Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу наявності/відсутності у ОСОБА_1 достатнього стажу за для участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів. 
Предметом оскарження у цьому позові є рішення ВККС від 04 березня 2024 року №43/ас-24 «Про розгляд питання щодо доступу ОСОБА_1 до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в конкурсі на зайняття посад суддів апеляційних судів, оголошеному рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року №94/зп-23».
Правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, врегульовано нормами Конституції України і Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини другої статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що в Україні діють суди першої інстанції, суди апеляційної інстанції та суди касаційної інстанції за критерієм інстанційності.
Згідно із частиною першою статті 69 Закону №1402-VIII на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Національною комісією зі стандартів державної мови.
У частині сьомій цієї ж статті Закону № 1402-VIII визначено, що для цілей цього Закону вважається стажем професійної діяльності у сфері права - стаж професійної діяльності особи за спеціальністю після здобуття нею вищої юридичної освіти (пункт 2 частини сьомої статті 69 Закону № 1402-VIII).
Відповідно до частини першої статті 52 Закону № 1402-VIII суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.
Так, частини перша-друга статті 79 цього Закону регламентують, що конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, що затверджується Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, з дотриманням вимог законодавства про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.
Для проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про його оголошення, розміщує (оприлюднює) відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та офіційному веб-порталі судової влади України.
Наведені норми регламентують порядок та критерії для зайняття посади судді місцевого суду. Цими нормами передбачається порядок зарахування стажу професійної діяльності у сфері права для відповідності кандидата на посаду судді у суді першої інстанції.
Частина перша статті 28 вказаного Закону передбачає, що суддею апеляційного суду може бути особа, яка відповідає вимогам до кандидатів на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному суді, а також відповідає одній із таких вимог:
1) має стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років;
2) має науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше сім років;
3) має досвід професійної діяльності адвоката, в тому числі щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше сім років;
4) має сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1-3 цієї частини, щонайменше сім років.
Глава 3 Закону №1402-VIII визначає процедуру проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді.
Отже, указаний Закон визначає, що для того аби зайняти посаду судді апеляційного суду, кандидат повинен мати відповідний стаж (досвід) роботи на посаді судді або стаж (досвід) професійної діяльності адвоката чи наукового працівника у сфері права, або бути кандидатом по сукупному стажу із названих трьох видів діяльності (суддя, адвокат, науковець).
Буквальне тлумачення вказаної статті не передбачає, що до видів діяльності, які відповідають названій кваліфікації (суддівська, адвокатська або наукова), прирівнюється будь-яка інша діяльність у сфері права. Водночас така діяльність (інший вид діяльності у сфері права) може бути зарахований при зайнятті кандидатом посади судді першої інстанції, що аналізувалося вище.
Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду чи суддів Верховного Суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 цього Закону (пункт 2 частини першої статті 79-1 Закону №1402-VIII).
У конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду), частиною першою чи другою статті 33 (для вищого спеціалізованого суду) цього Закону (частина друга статті 79-3 Закону № 1402-VIII).
Частиною четвертою статті 79-3 Закону № 1402-VIII визначено, зокрема, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України на підставі поданих документів встановлює відповідність особи вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду та формує його досьє. Відповідність особи критеріям компетентності, доброчесності та професійної етики встановлюється Комісією під час проведення її кваліфікаційного оцінювання як кандидата на посаду судді.
Рішенням ВККС від 14 вересня 2023 року №94/зп-23 (зі змінами, внесеними рішенням Комісії від 14 грудня 2023 року № 171/зп-23) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, з яких: в апеляційних судах із розгляду цивільних і кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення - 425; в апеляційних судах із розгляду господарських справ - 58; в апеляційних судах із розгляду адміністративних справ - 67.
ОСОБА_1 виявила бажання взяти участь у вказаному конкурсі та подала відповідну заяву про це до ВККС з необхідними документами.
Проте, розглянувши документи ОСОБА_1 , з метою підтвердження її відповідності вимогам до кандидата на посаду судді апеляційного суду, ВККС таку відповідність не встановила та відмовила позивачці у допуску до участі у конкурсі.
Відмову ВККС мотивувала недостатністю стажу ОСОБА_1 на посаді судді, як одному з критеріїв, визначеному частиною першою статті 28 Закону. У рішенні від 04 березня 2024 року №43/ас-24 ВККС дійшла висновку, що ОСОБА_1 , станом на день подання документів до Комісії, мала стаж на посаді судді 2 роки 7 місяців 16 днів, що є недостатнім відповідно до пункту 1 частини першої статті 28 Закону № 1402-VIII (не менше п`яти років на посаді судді).
Оскільки Закон №1402-VIII передбачає можливість брати участь у конкурсі на посаду суддів апеляційних судів кандидатів, які мають сукупний стаж діяльності у сфері права, ВККС також перевірила відповідність ОСОБА_1 і цьому критерію. Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 28 Закону №1402-VIII кандидат може мати сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1-3 цієї частини, щонайменше сім років.
Комісія дослідила, що у анкеті на посаду судді ОСОБА_1 вказала, що, окрім іншого, вона має стаж професійної діяльності у сфері права на посаді науково-педагогічного працівника в закладі вищої освіти 9 (дев`ять) місяців, а саме: в період з 01 жовтня 2018 року до 30 червня 2019 року (після здобуття у 2006 році вищої освіти (диплом магістра) та отримання диплома кандидата юридичних наук від 31 травня 2013 року), оскільки за трудовим договором працювала старшим викладачем Тернопільського національного економічного університету.
Проте сукупна кількість стажу професійної діяльності (на посаді судді - 2 роки 07 місяців 16 днів та на посаді наукового працівника - 09 місяців) також є недостатньою, у розумінні пункту 4 частини першої статті 28 Закону, для участі у конкурсі на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів.
Ураховуючи наведене, ВККС відмовила ОСОБА_1 у доступі до участі у цьому конкурсі.
Це рішення ОСОБА_1 уважає протиправним та просить Суд його скасувати, адже вважає, що Комісія помилилася у визначенні стажу позивачки на посаді судді. Позицію позивачка обґрунтувала тим, що відповідно до довідки Кременецького районного суду Тернопільської області №3/02.1/30 від 18 грудня 2023 року ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на надбавку за вислугу років, станом на 01 грудня 2023 року - 07 років та 06 місяців. Саме цей стаж, на переконання ОСОБА_1 , мав бути врахований ВККС при вирішенні питання допуску її до участі у цьому конкурсі.
Цей довід позовної заяви Верховний Суд відхиляє з огляду на таке.
Відповідно до фактичних обставин цієї справи ОСОБА_1 призначена на посаду судді Кременецького районного суду Тернопільської області на підставі Указу Президента України  №190/2021 від 12 травня 2021 року.
Згідно із відомостями з трудової книжки ОСОБА_1 вона зарахована до штату суддів Кременецького районного суду Тернопільської області 19 травня 2021 року.
Стаття 137 Закону №1402-VIII, на яку покликається позивачка, регулює питання стажу роботи судді і передбачає, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:
1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;
2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді (частина друга вказаної статті).
Як доречно звертає увагу відповідач у відзиві на позовну заяву, стаття 137 міститься у Розділі IX «Забезпечення суддів». Отже, названа стаття регулює питання зарахування до стажу судді інших видів трудової діяльності, перелічених у її диспозиції, у контексті саме забезпечення суддів. Тут мається на увазі питання нарахування судді надбавки за вислугу років, питання визначення стажу для надання особі права на відставку тощо.
Варто звернути увагу на те, що довідка, на якій ґрунтується правова позиція ОСОБА_1 щодо наявності у неї стажу на посаді судді понад 05 років також видана позивачці саме у розрізі її матеріального забезпечення, а саме: права на надбавку за вислугу років. Так, відповідно до довідки Кременецького районного суду Тернопільської області №3/02.1/30 від 18 грудня 2023 року, ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на надбавку за вислугу років, станом на 01 грудня 2023 року - 07 років та 06 місяців.
Суд також погоджується із доводом відповідача про те, що якщо б підхід до обчислення стажу роботи на посаді судді, визначений статті 137 Закону №1402-VIII, застосовувався до обрахунку стажу з метою участі у конкурсах на зайняття вакантних посад суддів вищих інстанцій, які передбачає, зокрема, пункту першого частини першої статті 28 Закону, була б нівельована сама суть такого цензу як стаж на посаді судді, адже особа вперше призначена на посаду судді місцевого суду одразу мала б достатньо стажу для зайняття посади судді апеляційного суду.
Частина перша статті 28 Закону №1402-VIII пов`язує можливість бути суддею апеляційного суду зі здійсненням кандидатом конкретної діяльності протягом певного періоду у часі, зокрема в розумінні пункту 1 частини першої статті 28 цього Закону, 5 років роботи на посаді судді, зі спливом якого така особа набула необхідної кваліфікації.
Очевидно, що підвищений стаж для кандидатів на посаду суддів апеляційних судів, у порівнянні із мінімально необхідним стажем для зайняття посади судді місцевого суду, пов`язаний також із більшою відповідальністю такої роботи, зважаючи на вищий рівень апеляційного суду за критерієм інстанційності, що корелюється для кандидатів із такими категоріями як кваліфікація та досвід.
Тож стаття 137 Закону №1402-VIII, яка регламентує виключно стаж судді для обрахунку його матеріального забезпечення, не є застосовною при обчисленні п`ятирічного стажу роботи на посаді судді у питанні допуску до участі у конкурсі для зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів. 
На підсилення указаного підходу до правозастосування варто додатково проаналізувати положення Закону №1402-VIII щодо критеріїв, яким має відповідати особа для зайняття посади судді вцілому.
Так, частина перша статті 52 Закону №1402-VIII передбачає, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.
Частина перша статті 69 Закону №1402-VIII визначає, що на посаду судді може бути призначений громадянин України, не молодший тридцяти та не старший шістдесяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, є компетентним, доброчесним та володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного Національною комісією зі стандартів державної мови.
Отож, оцінюючи вимоги у межах пункту 1 частини першої статті 28 вказаного Закону, трудова діяльність, яка передувала призначенню кандидата на посаду судді місцевого суду, враховується саме як стаж у сфері права при первісному призначенні його суддею місцевого суду.
Наявність стажу професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, поряд з відповідністю іншими вимогами, визначають особу такою, що відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, а для цілей відповідності вимогам на посаду судді апеляційного суду особа має відповідати також ще й додатковим умовам, визначеним у статті 28 Закону № 1402, зокрема мати стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років у розумінні пункту 1 частини першої статті 28 цього Закону. 
Такі висновки повністю узгоджуються з викладеними вимогами до осіб, які можуть брати участь у конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду, й у частині другій статті 79-3 Закону №1402-VIII, а саме: ці особи мають відповідає вимогам до кандидата на посаду судді (1), за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердити здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією (2), а також, тобто додатково до переліченого, відповідати одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду) (3).
Отже, наявність у особи професійного стажу у сфері права щонайменше п`ять років включено до вимог, яким має відповідати особа як кандидат на посаду судді, поряд з іншими вимогами, що висуваються до кандидата на посаду судді. Водночас для цілей відповідності особи посаді судді апеляційного суду висуваються додаткові вимоги, як-от: підтвердження за результатами кваліфікаційного оцінювання здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією; та відповідність одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду) - або мати стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років; або мати науковий ступінь у сфері права та стаж наукової роботи у сфері права щонайменше сім років; або мати досвід професійної діяльності адвоката, в тому числі щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше сім років; або мати сукупний стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) відповідно до вимог, визначених пунктами 1-3 цієї частини, щонайменше сім років.
Отож, вимога, визначена пунктом 1 частини першої статті 28 Закону №1402-VIII, є самостійною (окремою) та виступає додатковою умовою зайняття посади судді апеляційного суду до вже викладених у частині першій статті 28 Закону №1402-VIII. Таким чином, відповідаючи вимогам до кандидата на посаду судді, які передбачають наявність щонайменше п`ятирічного стажу у сфері права, особа також має підтвердити за результатами кваліфікаційного оцінювання здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, та, окрім того, відповідати одній із вимог, визначених частиною першою статті 28, зокрема, за пунктом першим цієї норми мати стаж роботи на посаді судді не менше п`яти років. Цей стаж є окремою кваліфікаційною умовою.
Таким чином, довід позивачки про зарахування її стажу у сфері права, що передував зайняттю посади судді місцевого суду до обрахунку стажу на посаді судді за пунктом 1 частини першої статті 28 Закону №1402-VIII для участі у конкурсі на посаду судді апеляційного суду, колегія суддів відхиляє.
Водночас Верховний Суд відхиляє покликання позивачки на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 листопада 2021 року у справі №9901/15/21, від 17 вересня 2020 року у справі №9901/302/19, від 08 жовтня 2020 року у справі №9901/537/19, від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18, від 15 лютого 2024 року у справі №420/14019/23, а також у рішенні Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №9901/140/19, адже спірні правовідносини у цих справах не є подібними до справи ОСОБА_1 , оскільки стосувалися здебільшого виходу суддів у відставку та обрахунку стажу на посаді судді у цьому аспекті, а тому висновки у них не є релевантними до спірних правовідносин у цій справі.
За наведеного правового регулювання та з огляду на встановлені фактичні обставини цієї справи, Суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку Комісії про відсутність у ОСОБА_1 передбаченого пунктом 1 частини першої статті 28 Закону №1402-VIII п`ятирічного стажу роботи на посаді судді станом на день подання нею документів для участі у конкурсі, а тому оскаржуване рішення ВККС від 04 березня 2024 року №43/ас-24 у межах заявлених підстав позовних вимог відповідає критеріям, визначеним частиною другою  статті 2 КАС України. Окрім того, Суд погоджується також і з висновком ВККС про невідповідність стажу ОСОБА_1 критеріям, визначеним пунктом 4 частини першої статті 28 Закону №1402-VIII, тобто недостатність і сукупного стажу позивачки для того, аби претендувати на посаду судді апеляційного суду.
Тож, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання рішення протиправним і зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк 
Л.О. Єресько 
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко 
О.Р. Радишевська,
Судді Верховного Суду