УХВАЛА

11 липня 2024 року 
м. Київ
справа №120/6998/24
адміністративне провадження № П/990/222/24  

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Мацедонської В.Е., Прокопенка О.Б., Смоковича М.І.,
перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Аврамичем Андрієм Станіславовичем , до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) через свого представника Аврамича Андрія Станіславовича (далі - Аврамич А.С. ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду 29.05.2024 з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП), в якому просив:
- визнати бездіяльність ВРП щодо нерозгляду скарги ОСОБА_1 від 18.03.2024;
- зобов`язати ВРП розглянути скаргу ОСОБА_1 від 18.03.2024.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.03.2024 звернувся до ВРП зі скаргою стосовно суддів Вінницького апеляційного суду, однак ВРП прийняла ухвалу про повернення цієї скарги, мотивуючи її тим, що в зазначеному місці підпис заявника відсутній. На думку позивача, зазначена ухвала є незаконною та такою, що порушує його право на звернення до Вищої ради правосуддя.
Ухвалою від 03.06.2024 Вінницький окружний адміністративний суд передав адміністративну справу №120/6998/24 на розгляд Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду.
Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, і чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником).
Перевіривши позовну заяву, Суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам процесуального закону з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При цьому у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність (частина друга статті 57 КАС України).
Пунктом 1 частини першої статті 59 КАС України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 59 КАС України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Згідно з частиною восьмою статті 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Порядок засвідчення копій документів регулюється Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 №1000/5 (далі - Правила).
Відповідно до пункту 1 Правил ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності. Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.
Пунктами 1, 2, 8 глави 10 розділу ІІ Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку.
Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії.
Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».
У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.
На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
Отже, дотримання зазначених правил при засвідченні копій документів, що підтверджують повноваження представника, є обов`язковим для додержання вимог частини шостої статті 59 КАС.
Верховний Суд установив, що до позовної заяви долучено копію довіреності від 04.05.2023, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 уповноважив Аврамича А.С. на його представництво в судах усіх інстанцій, у тому числі з правом подачі позову.
Слід звернути увагу, що наявний в копії довіреності підпис ОСОБА_1 є очевидно відмінним від підпису, який міститься в позовній заяві поряд з прізвищем та ім`ям позивача. Водночас ураховуючи, що до позовної заяви було долучено копію довіреності щодо представництва інтересів ОСОБА_1 Аврамичем А.С. , Суд створює об`єктивне твердження підписання позовної заяви   Аврамичем А.С. в інтересах ОСОБА_1 . 
Дослідивши копію довіреність, додану до касаційної скарги на підтвердження повноважень Аврамича А.С. , Верховний Суд установив, що така не засвідчена у встановленому законодавством порядку, а тому не є належним документом, що посвідчує повноваження Аврамича А.С. представляти інтереси ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Враховуючи, що до позовної заяви не додано належним чином оформлених документів, які б підтверджували волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень Аврамичу А.С. щодо його представництва у Верховному Суді, Суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає поверненню в силу приписів пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України
За змістом частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З урахуванням викладеного, керуючись статтями 169, 248, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником Аврамичем Андрієм Станіславовичем , до Вищої ради правосуддя про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка подала позовну заяву.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, установленому законом.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя-доповідач                                                                                С.А. Уханенко
Судді                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    О.Б. Прокопенко
                                                                                                    М.І. Смокович