ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/894/21  Номер провадження 22-ц/814/2795/24	Головуючий у 1-й інстанції Блажко І.О.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Панченка О.О.
суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.
при секретарі Філоненко О.В.,
розглянула в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 
на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2024 рокупостановлену у складі головуючого судді Блажко І.О., повний текст ухвали виготовлено – 17 травня 2023 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про захист прав споживачів, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення моральної шкоди,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2024 року позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання визнано неподаною
Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" разом з додатками повернуто позивачу.
Роз`яснено Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства "Полтаватеплоенерго", що у разі неможливості усунути недоліки позовної заяви у зазначений строк, вони мають право повторно звернутися до судуз належно оформленим позовом.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про захист прав споживачів – визнано неподаною.
Повернуто позовну заяву разом з додатками позивачу ОСОБА_1 .
Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі неможливості усунути недоліки позовної заяви у зазначений строк, вона має право повторно звернутися до суду з належно оформленим позовом.
Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про захист прав споживачів – визнано неподаною.
Повернуто позовну заяву разом з додатками позивачу ОСОБА_2 .
Роз`яснено ОСОБА_2 , що у разі неможливості усунути недоліки позовної заяви у зазначений строк, вона має право повторно звернутися до суду з належно оформленим позовом.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційних скарг.
Не погодившись із таким вирішенням позову, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять ухвалу місцевого суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду зустрічних позовних вимог ОСОБА_1  та ОСОБА_2 . Підстави для повернення позову на думку апелянтів у суду першої інстанції були відсутні.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвалу суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням №7 від 25.04.2024 Полтавського районного суду Полтавської області направлено цивільну справу №546/894/21 до Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду (т.8 а.с.133, 135).
З Полтавського районного суду Полтавської області за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла цивільна справа №546/894/21 (т.8 а.с.134).
30.04.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Октябрського районного суду м. Полтави цивільну справу №546/894/21 розподілено для розгляду судді Октябрського районного суду м. Полтави Блажко І.О. (т.8 а.с.136).
03.05.2024 ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави : позовну заяву ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання залишено без руху; зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про захист прав споживачів залишено без руху; зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення моральної шкоди залишено без руху (т.8 а.с.139, 140).
03.05.2024 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на електронну пошту отримало ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року (а.с.141).
03.05.2024 ОСОБА_1 на електронну пошту отримала ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року (а.с.142).
14.05.2024 ОСОБА_1 , через електронний суд надіслала заяву в порядку виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 03 травня 2024 року (т.8 а.с.145-147).
03.05.2024 ОСОБА_2 на електронну пошту отримала ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року (а.с.142).
14.05.2024 ОСОБА_2 , через електронний суд надіслала заяву в порядку виконання ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 03 травня 2024 року (т.8 а.с.154, 155).
Позивач за первісним позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» станом на 17.05.2024 ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2024 не виконало.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 станом на 17.05.2024 ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2024 виконала, але не в повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 станом на 17.05.2024 ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2024 виконала, але не в повному обсязі.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» недоліки позовної заяви не усунуло;  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  недоліки позовних заяв повністю не усунули, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення зустрічних позовних заяв. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).
Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що за висновками ЄСПЛ, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле протии Франції» від 04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року).
Виходячи з приписів ст.55,129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, який передбачає право на справедливий суд та пропорційність.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статях 175 і 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Положеннями ч. 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
На стадії пред`явлення позовної заяви, вирішення питання про наявність/відсутність підстав для відкриття провадження у справі, суд першої інстанції перевіряє передумови права на пред`явлення позову особи та дотримання порядку її подання, та не вправі уточнювати, пропонувати позивачу надати (зазначити) докази, які на думку суду повинні бути долучені до позовної заяви. В свою чергу, недоведеність тієї чи іншої вимоги, чи відсутність доказів на підтвердження такої вимоги може бути підставою для відмови у задоволенні позову чи окремих позовних вимог при вирішенні справи по суті.
Залишаючи зустрічну позовну заяву   ОСОБА_1 без руху на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що в позовній заяві  не зазначено загальної ціни позову, котрий складається з кількох самостійних вимог, для подальшого відшкодування судових витрат державі відповідачем; у пункті 2 позовних вимог розмір коштів, які прохає відшкодувати не вказано період, та не надано розрахунку; у пункті 4 позовних вимог розмір коштів, які прохає відшкодувати не надано розрахунку; у пункті 5 позовних вимог розмір коштів, які прохає списати не вказано за який період, та не надано розрахунку, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.
Залишаючи зустрічну позовну заяву   ОСОБА_2  без руху на підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не зазначила ціни позову, для подальшого відшкодування судових витрат державі відповідачем; не подано обґрунтованого розрахунку суми шкоди, котру прохає стягнути; не коректно викладено позовні вимоги, по тексту позову оцінуює 6000 євро, а в прохальній частині зазначає 243480 грн., що в подальшому зробить не можливим виконання рішення суду; не надано довідки Національного банку України стосовно курсу євро на день подачі зустрічного позову.
На виконання вимог  ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року ОСОБА_1 14.05.2024 року подала заяву, в якій зазначила що її зустрічний позов з врахуванням наданої заяви не містить недоліків (а.с.145-153).
На виконання вимог  ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року ОСОБА_2 14.05.2024 року подала заяву, в якій зазначила що її зустрічний позов від 25.07.2023 року з врахуванням наданої заяви не містить недоліків (а.с. 154-157).
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунули визначені в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року недоліки позовних заяв, а також навели обґрунтування  із зазначенням посилань на відповідні докази на підтвердження завдання моральної шкоди та її розміру. Стосовно суми позовних вимог ОСОБА_2 зазначила в прохальній частині 243 480 грн. Вказане свідчить про належне усунення недоліків вказаних в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для залишення зустрічних позовних заяв без розгляду, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 усунули недоліки зустрічних позовних заяв вказаних в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 03 травня 2024 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційних скарг про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. п. 3. 4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставамидля скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Щодо судових витрат
За правилами частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.
Однак, оскільки постанова Полтавського апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні, а тому розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст.379, 381, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 17 травня 2024 року в частині повернення зустрічних позовних заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до Октябрського районного суду м. Полтави.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 30 липня 2024 року.

Головуючий                                 О.О. Панченко

Судді                                                         Г.Л. Карпушин

                                                                               В.П. Пікуль