ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2627/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 липня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Костюк Л.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 р. у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 з позовом, в якому просив:
-                                        визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка виражається у невчиненні дій, спрямованих на повернення на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 (IBAN № НОМЕР_1 , в АТ КБ «ПриватБанк», МФО: 305299, м. Дніпро) суми надміру сплачених грошових зобов`язань з єдиного податку у розмірі 248 608,00грн. (двісті сорок вісім тисяч шістсот вісім) гривень 00 копійок;
-                                        зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області здійснити всі дії, передбачені чинним законодавством України, спрямовані на повернення на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 суми надміру сплачених грошових зобов`язань з єдиного податку у розмірі 248 608,00грн. (двісті сорок вісім тисяч шістсот вісім) гривень 00 копійок, а саме:
-                                        підготувати та подати для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення з відповідного бюджету на поточний рахунок ФОП ОСОБА_1 (IBAN № НОМЕР_1 , в АТ КБ «ПриватБанк», МФО: 305299, м. Дніпро) суми надміру сплачених грошових зобов`язань з єдиного податку у розмірі 248 608,00грн. (двісті сорок вісім тисяч шістсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Київській області, яка полягає у не розгляді заяв від 03.10.2022 ФОП ОСОБА_1 щодо помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань та пені у загальному розмірі 248 608 (двісті сорок вісім тисяч шістсот вісім) грн. 00 коп.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Київській області повторно розглянути подані ФОП ОСОБА_1 заяви від 03.10.2022 щодо помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань та пені у загальному розмірі 248 608 (двісті сорок вісім тисяч шістсот вісім) грн. 00 коп. та прийняти вмотивоване рішення за результатами їх розгляду з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2022 ФОП ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок НОМЕР_2, одержувач платежу: ОДВ, ГУ ДКСУ у Київській області здійснено два перекази грошових коштів на загальну суму 248 608,00 грн з призначенням платежу: оплата по договору оренди, без ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями №172 на суму 124 304,00 грн та №173 на суму 124 304,00 грн
Позивачем 03 жовтня 2022 року позивачем через електронний кабінет подано дві заяви про повернення помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань та пені на платіжні доручення від 29.09.2022 №172 та №173.
Листом від 05.10.2022 №31299/6 Головне управління ДПС у Київській області повідомило позивача, що    умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені ст. 43 ПК України.
Крім того, позивача повідомлено, що відповідно до п.п. 14.1.115 п. 14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Таким чином, суб`єкт господарювання має право повернути або врахувати в рахунок сплати наступних платежів тільки ту суму надміру сплаченого податку (збору), який був перерахований до бюджету понад суму грошових зобов`язань, граничний строк сплати якої настав на таку дату. При цьому у разі наявності переплати, платник податків має право не сплачувати податок (збір) в межах такої переплати.
Слід зазначити, що переплата податків, зборів (обов`язкових платежів) це позитивне сальдо розрахунків платників податків з бюджетом, яке виникло з будь-яких причин.
Зважаючи на викладене вище, ГУ ДПС у Київській області, з технічних причин, кошти на особовий рахунок платника тимчасово не повертаються.
Вказаним листом відповідач повідомив, що у разі незгоди з наданою відповіддю позивач може оскаржити її в порядку, визначеному статтею 16 Закону України «Про звернення громадян».
Позивач, вважаючи оскаржувану бездіяльність протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не розглянуто заяву позивачки та не прийнт орішення за результатами розгляду про відмову або задоволення заяви.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" від 4.07.2013р. № 406-VII до Закону № 2464 та ПК України внесені зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8.07.2010р. №2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464 єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2464 його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною 2 ст. 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою, вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявами від 03.10.2022 про повернення помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платіжними дорученнями від 29.09.2022 №172 та №173 на загальну суму 248 608,00грн., однак жодного рішення від податкового органу не отримав.
Колегія суддів зазначає, що лист Головного управління ДПС у Київській області від 05.10.2022 №31299/6 не є рішенням про задоволення чи про відмову у задоволенні поданих позивачем заяв.
Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені статтею 43 ПК України.
Згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Відповідно до пунктів 43.3, 43.4 статті 44 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.
В силу вимог пункту 43.5 статті 43 ПК України, контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Відповідно до пункту 43.6 статті 43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявами від 03.10.2022 про повернення помилково та/або надмірно сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платіжними дорученнями від 29.09.2022 №172 та №173 на загальну суму 248 608,00грн., однак жодного рішення від податкового органу не отримав.
Колегія суддів зазначає, що лист Головного управління ДПС у Київській області від 05.10.2022 №31299/6 не є рішенням про задоволення чи про відмову у задоволенні поданих позивачем заяв.
Відповідно до пп. 69-9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених ст. 39 та 39-2, п. 46.2 ст. 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків; строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному ст. 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені; строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному ст. 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки; строків здійснення заходів з погашення податкового боргу платників податків - суб`єктів господарювання, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, передбачені ст. 59-60, 87-101 цього Кодексу, та/або визначення грошових зобов`язань згідно із ст. 116 цього Кодексу; строків подання та розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених пп. 56.23.3 п. 56.23 ст.56 цього Кодексу. Установити, що тимчасово, на період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, розгляд скарг на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачених пп. 56.23.3 п. 56.23 ст. 56 цього Кодексу, здійснюється протягом 10 робочих днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не надсилається платнику податків протягом визначеного для розгляду строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку.
Отже, надаючи позивачу відповідь, контролюючий орган фактично відмовився розглядати подані заяви у 20 денний строк, відповідно до вимог ст. 43 ПК України, оскільки вважає, що відповідно до пп. 69-9 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України строки в цій частині до нього не застосовуються.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
При цьому, суд критично оцінює обгрунтування, що строк передбачений у п. 9 Порядку не є строком визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, оскільки не стосується сплати податків, їх адміністрування, строків подачі звітності, чи строків подачі та розгляду скарг, а являє собою строк в межах якого податковий орган зобов`язаний вирішити питання про те чи дійсно, кошти сплачені платником є сплаченими безпідставно і як наслідок підлягають поверненню, оскільки не є податком чи збором за своєю правовою природою чи є таким, що сплачені відповідно до вимог чинного законодавства і не підлягають поверненню.
Відтак, з огляду на наведені обставини відповідач протиправно позбавив позивача на належний розгляд його заяв, а тому його дії слід визнати протиправними.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.    328,    329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          Л.О. Костюк