УХВАЛА

15 серпня 2024 року 
м. Київ
справа №480/4984/23
адміністративне провадження № К/990/30234/24  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка полягає у неповідомленні Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року (за 31 день місяця), з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити повідомлення військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року (за 31 день місяця), з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонного загону ДПС України), яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу - ОСОБА_1 , в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року (за 31 день місяця), з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін ДПС України) здійснити нарахування та виплату позивачу - ОСОБА_1 , в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 01 липня 2022 року по 31 липня 2022 року (за 31 день місяця), з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року, виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо ненарахування та невиплату ОСОБА_1 , передбаченою Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 06 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 06 вересня 2022 року по 30 вересня 2022 року, 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року в розрахунку до 70 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та з врахуванням проведених виплат за цей період. У задоволенні інших вимог відмовлено.
02 серпня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у цій справі
Предметом спору у цій справі є право позивача на отримання додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 (далі - Постанова №168).
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Сумський окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в»  пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
В обґрунтуванні підпункту «а» пункту 2 частини пятої статті 328 КАС України відповідач зазначає, що  на цей час відсутня єдина позиція як судів першої та апеляційної інстанцій, так і Верховного Суду щодо правильності нарахування та виплати додаткової винагороди встановленої пунктом 1 Постанови №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в розрахунку до 70 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, щодо військовослужбовців органів Державної прикордонної служби України.
Верховний Суд зазначає, що вживання законодавцем слова "фундаментальне" несе змістовне навантаження особливо складного і важливого питання у правозастосуванні. Доводів щодо такої особливої складності чи важливості питання, якого стосується спір у цій справі, відповідачем не наведено. Суб`єктивні труднощі у тлумаченні правової норми, які виникають у суб`єкта правозастосування, не обов`язково свідчать, що питання права має фундаментальне значення для правозастосовчої практики. За змістом підпункту "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, не ставиться у залежність від наявності висновку Верховного Суду з цього питання.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини пятої статті 328 КАС України. 
В обґрунтуванні підпункту «в» пункту 2 частини пятої статті 328 КАС України відповідач зазначає, що ця справа має для нього виняткове значення, оскільки без формування єдиного висновку Верховного суду щодо питання нарахування та виплати військовослужбовцям НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови №168  за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії утвориться ситуація, за якою військовослужбовці Державної прикордонної служби, які боронять Україну від ворога будуть в стані невизначеності, бо немає єдиної позиції Верховного Суду щодо правильності нарахування та виплати додаткової винагороди. Вказане спричиняє надмірний тягар по виплатам на Державний бюджет.
Як вказує скаржник, це створює додаткову соціальну напруженість серед діючих військовослужбовців, оскільки особа, яка насправді не виконувала бойових завдань у спірні періоди отримує за судовим рішенням додаткову винагороду, нарівні з тими військовослужбовцями, які дійсно мають право на її отримання.
Суд наголошує, що з огляду на те, що поняття виняткового значення справи є оціночним, воно потребує належного обґрунтування з боку скаржника. Проте доводи скаржника ґрунтуються виключно на припущеннях, не підкріплені жодними доказами/прикладами щодо соціальної напруженості серед військовослужбовців, у зв`язку з чим Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини пятої статті 328 КАС України. 
Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.  Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко В.Е. Мацедонська   А.В. Жук