ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 766/12407/23
провадження №33/819/101/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року    м. Херсон
       
Херсонський апеляційний суд в складі:
головуючий:  Бездрабко В.О. 
секретар: Олійник К.О.,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника-адвоката Петряєва В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2024 року, ухвалену під головуванням судді Корольчук Н.В., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання про стягнення на користь держави судового збору в розмірі 605,60 грн.
В постанові суду зазначено, що 09 грудня 2023 року о 17:41 год., в м. Херсоні по вул. Стрітенській водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом марки MERSEDES-BENZ CITAN, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Dragёr 6810 ARBH (0540), тест 2136 позитивний, результат 0,82% проміле.
З результатом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не погодився, після чого був доставлений до медичного закладу, де відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №1248 та записом відеофіксації адміністративного правопорушення, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
              Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 01 лютого 2024року, в якому зазначив, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у його відсутність. Копію прийнятої у справі постанови суд не направив за місцем його проживання, що унеможливило подання апеляційної скарги впродовж визначеного законом строку на апеляційне оскарження судового рішення.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що в ході розгляду справи суд першої інстанції припустився неповного з`ясування обставин, що мають значення для її вирішення; дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи; неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
Вказав, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту керування ним 09 грудня 2023року транспортним засобом. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та наполягав на проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, де йому було відмовлено у відібрані біологічного середовища (сечі або крові) та складено висновок про відмову від проходження медичного обстеження, з яким особа не згодна, оскільки наполягала на проведенні огляду. Наявні в матеріалах справи відеозаписи з місця події не містять факту відеофіксації керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Заперечував наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
         Також зазначив, що проведення судом розгляду справи у його відсутність, без належного повідомлення про день, час та місце розгляду справи, є порушенням права на захист. Направлення судом повісток про виклик на неправильну адресу проживання ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 , позбавило його можливості на участь у розгляді справи та подання доказів. Просив постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2024року скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.47 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Петряєва В.В., які апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 01 лютого 2024року підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.294 КУпАП, скарга на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.
Відповідно до ст.285 ч.1, 3 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
       Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні 01 лютого 2024 року. Згідно супровідного листа від 05 лютого 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області направив особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності, копію прийнятої у справі постанови (а.с.36). Інформація про одержання ОСОБА_1 копії надісланої йому судом постанови відсутня.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення права особи на доступ до суду, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови від 01 лютого 2024року підлягає поновленню.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
З матеріалів справи убачається, що судом першої інстанції розгляд справ призначався на 09 січня та 01 лютого 2024року.
Суд завчасно, рекомендованим листом із повідомленням про вручення, направляв ОСОБА_1 судові повістки про виклик у судові засідання на адресу, яку останній зазначив при складанні адміністративного протоколу, як адресу свого проживання - АДРЕСА_1 , вказавши її, як адресу для отримання кореспонденції. 
Слід зауважити, що на підставі розпорядження Херсонської міської ради №80-р від 19 лютого 2016 року вулиця Дніпропетровська у м.Херсоні була перейменована на вулицю Героїв Крут. При надісланні судової кореспонденції (повісток) ОСОБА_1 на поштовому конверті була зазначена офіційно визначена адреса проживання/реєстрації особи АДРЕСА_1 , проте рекомендовані поштові повідомлення були повернуті до суду без вручення адресату, у зв`язку із відсутністю особи за вказаною адресою (а.с.23-24, 30-31) .
Наведене свідчить, що суд першої інстанції виконав усі передбачені діючим законодавством необхідні дії щодо своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи, направивши останньому судові повістки за адресою, яку він вказав при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, яка збігається з адресою його реєстрації. Іншої адреси свого проживання чи перебування не повідомив. 
Відповідальність за надання правдивої інформації про адресу проживання або адресу, на яку особу можна інформувати про перебіг подій по справі, повністю покладається на особу, відносно якої складений адміністративний протокол.
Будучи обізнаним про складення адміністративного протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 тривалий час не вживав дій щодо отримання інформації про розгляд протоколу, у тому числі, рух справи в суді. Також слід зауважити, що в апеляційній скарзі особа, як місце свого проживання повторно зазначила адресу АДРЕСА_1 , за якою судові повістки не отримала. Рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, направленні судом апеляційної інстанції, також повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Виходячи із викладеного, вважаю, що ОСОБА_1 не довів порушення судом першої інстанції його прав, пов`язаних із повідомленням про час та місце розгляду справи, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати неприйнятними.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
       Апеляційним судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 248020, 09 грудня 2023 року, о 17 год. 41 хв., в м. Херсоні по вул. Стрітенській, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MERSEDES-BENZ CITAN, реєстраційний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Водій пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Dragёr 6810 ARBH (0540), тест 2136 позитивний, результат 0,82% проміле (а.с.4-7).
З результатами проведеного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 не погодився, з приводу чого був доставлений до медичного закладу КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, де від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що підтверджується висновком лікаря №1248 від 09 грудня 2023року (а.с.8), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заперечує факт керування 09 грудня 2023року транспортним засобом. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не керував належним йому автомобілем марки MERSEDES-BENZ CITAN, реєстраційний знак НОМЕР_1 , а лише знаходився на вулиці біля транспортного засобу коли під`їхали працівники поліції. Після дослідження відеозапису з відеореєстратора патрульної машини, на якому зафіксований факт руху автомобілю марки MERSEDES-BENZ CITAN, реєстраційний знак НОМЕР_1 , надав пояснення про те, що за кермом, напевно, перебував його знайомий. Суд критично оцінює наведені пояснення особи, як намагання уникнути відповідальності. Ці пояснення також спростовуються зафіксованим відеозаписом з місця події (відеофайл 00000000_00000020231209193133_0001.МР4 - а.с.17), згідно якого факт керування транспортним засобом підтверджує сам ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, вказавши «що він їхав додому». 
       З матеріалів справи та відеозапису встановлено, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу алкотестера «Drager» 6810 ARBH (0540), або проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомого приладу «Drager», результат тесту показав – 0,82% проміле алкоголю, про що свідчить чек -тест (а.с.5). З результатом огляду порушник не погодився, від підпису акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.
Пунктом 7 розділу І Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015року (далі – Інструкція), встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.10, п.13 п.14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008року, встановлено, що: огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ .
Відповідно до п.12 Розділу ІІІ Інструкції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. 
Пунктом 13 Розділу ІІІ Інструкції, визначено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Твердження апелянта про те, що йому було відмовлено в закладі охорони здоров`я у медичному обстежені, а саме у відібрані біологічного середовища (крові, сечі), суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки ці твердження спростовуються відеозаписами з відеокамер поліцейських, з яких убачається, що лікарем медичного закладу був роз`яснений ОСОБА_1 визначений порядок проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме шляхом первинного продування газоаналізатора, а в разі незгоди з його результатами, шляхом відібрання зразків біологічного середовища (сечі). Проте, ОСОБА_1 неодноразово наполягав на відібранні у нього саме крові. Однак запропонований особою порядок огляду суперечить вимогам п.12 розділ ІІІ Інструкції, про що було повідомлено лікарем. Через деякий час, ОСОБА_1 погодився на огляд із застосуванням газоаналізатора, при цьому не продув його належним чином у відповідності до вимог роботи приладу, що було розцінене лікарем, як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що працює лікарем КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради. Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений Інструкцією. За результатами проведення огляду лікар має скласти медичний акт та надати відповідний висновок. Огляд передбачає використання спеціального пристрою – алкотестора, а у разі незгоди з його результатами відібрання біологічного середовища. 09 грудня 2023року до медичного закладу був доставлений ОСОБА_1 , який навмисно не виконував вимоги лікаря щодо продуву газоаналізатора, а саме видував повітря носом або замість видиху здійснював вдих повітря, що унеможливило проведення належного огляду. За наведених обставин у неї були відсутні підстави для забору біологічного середовища. 
Посилання апелянта на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис з місця події не є безперервним, не впливає на сприйняття цілісності фіксування правопорушення за допомогою технічних засобів, що мають функцію відеозапису та дій поліцейських при складанні протоколу.
Наведена вище сукупність зібраних у справі доказів не викликає сумніву у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, при обставинах викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №248020 від 09 грудня 2023року.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на ньому, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
На підставі наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до положень ст.33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 , а тому доводи апеляційної скарги визнає безпідставними та такими, що спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2024 року задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 01 лютого 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського 
апеляційного суду В.О. Бездрабко