УХВАЛА
30 липня 2024 року
м. Київ
справа №160/23921/23
адміністративне провадження №К/990/23886/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Прокопенка О. Б., Уханенка С. А.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просило:
- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської  О.  М. щодо стягнення з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» виконавчого збору у розмірі 12 098 947,78 грн, відповідно до постанови № НОМЕР_1 від 25.09.2012;
- визнати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_1 від 25.09.2012 такою, що не підлягає виконанню;
- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору №  НОМЕР_1 від 25.09.2012.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 позов задоволено частково. Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Рагімової А. Н. від 25.09.2012, винесену у виконавчому провадженні №  НОМЕР_1 про стягнення з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» виконавчого збору в сумі 12 098 947,78 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 скасовано та прийнято нову постанову, якою, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської  О.  М. щодо стягнення з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» виконавчого збору у розмірі 12 098 947,78 грн, відповідно до постанови № НОМЕР_1 від 25.09.2012. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 щодо виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору № НОМЕР_1 від 25.09.2012 на підставі пункту 7 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, Міністерства юстиції України звернулося до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.
Ухвалою Верховного Суду від 06.06.2024 касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23 повернуто особі, яка її подала.
21.06.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла повторна касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №  160/23921/23.
Ухвалою Верховного Суду від 10.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 160/23921/23. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23 залишено без руху та надано особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду документа про сплату судового збору, у визначеному Судом розмірі.
На виконання цієї ухвали та в межах наданого строку відповідач усунув недоліки в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
У тексті касаційної скарги викладено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження.
Так, скаржник зазначає, що повний текст постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23 складений 26.04.2024 та отриманий Міністерством юстиції України 30.04.2024. Касаційна скарга на оскаржувану постанову була подана Відділом 24.05.2024, тобто в строки встановлені процесуальним законодавством. Проте ухвалою Верховного Суду від 06.06.2024 касаційну скаргу Міністерства юстиції України у справі №  160/23921/23 повернуто особі, яка її подала. Звертає вагу на те, що особа, яка подає касаційну скаргу не зволікає з подачею касаційної скарги повторно. Таким чином, ураховуючи вищевикладене, просить поновити строк на касаційне постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23.
Частина третя статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зазначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Розглянувши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин його пропуску та наявність підстав для його поновлення. 
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, Суд виходить із такого.
Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою, за якої рішення у справі незначної складності підлягають касаційному оскарженню, заявник зазначає підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є посилання у касаційній скарзі на пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України.
Обґрунтування скаржником наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
Крім того, у тексті касаційної скарги заявник посилається на порушення судом норм процесуального права, а саме: статті 287 КАС України та статі 74 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, касаційна скарга в цій частині не містить посилань на конкретний підпункт частини 4 статті 328 КАС України у взаємозв`язку із посиланням на відповідний підпункт та частину статті 353 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Ураховуючи викладене, Суд не бере до уваги такі посилання скаржника в касаційній скарзі.
Також у тексті касаційної скарги викладено клопотання заявника про зупинення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23.
Відповідно до частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до частини першої та третьої статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.
З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне встановити учасникам строк для подання заперечень щодо заявленого клопотання про зупинення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження немає.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23.
Поновити строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі №  160/23921/23.
Відкрити касаційне провадження за скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 160/23921/23.
Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали справи №  160/23921/23.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та заперечень щодо заявленого клопотання про зупинення виконання судових рішень, та роз`яснити, що до відзиву та заперечень додаються докази надсилання (надання) їх копій та доданих до них документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.  

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
О.Б. Прокопенко ,
С.А. Уханенко
Судді Верховного Суду