ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2024 р. 	Справа № 520/15836/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 18.06.24  у справі № 520/15836/24
за позовом     ОСОБА_1  
до    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області     
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі також - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2018 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2019 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, в межах відповідних бюджетних призначень;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2021 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, в межах відповідних бюджетних призначень;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, в межах відповідних бюджетних призначень;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 24 серпня у 2023 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, в межах відповідних бюджетних призначень.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у 2018 році відповідно до статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати щорічну разову грошову допомоги до 5 травня у 2019 році відповідно до статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати щорічну разову грошову допомоги до 5 травня у 2020 році відповідно до статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати щорічну разову грошову допомоги до 5 травня у 2021 році відповідно до статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати щорічну разову грошову допомоги до 5 травня у 2022 році відповідно до статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням раніше виплаченої суми;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплати щорічну разову грошову допомогу до 24 серпня у 2023 році відповідно статті 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням раніше виплаченої суми.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху та запропоновано усунути вказані недоліки протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали.
Приймаючи ухвалу від 11.06.2024, суд першої інстанції зазначив, що усуваючи недоліки позовної заяви позивачу необхідно надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з урахуванням зазначеного в цій ухвалі суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на те, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, дійшов передчасних та необґрунтованих висновків про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з огляду на те, що в Україні з 12 березня 2020 року введено в дію карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також з 24 лютого 2024 року - воєнний стан  у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Окрім того, 24 лютого 2022 позивач був призваний до Лав ЗСУ по мобілізації.
Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в її межах, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.
Мотивами оскаржуваної ухвали суду першої інстанції є те, що з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами, встановленого статтею 122 КАС України, строку, а зазначені позивачем у заяві від 13.06.2024 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, що згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є підставою для повернення позовної заяви, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, з урахуванням такого.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Водночас, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Колегія суддів зазначає, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Як убачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити призначення та нарахування недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2018-2022 роки у розмірі, визначеному статтею 13 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням раніше виплаченої суми, а також щорічної разової грошової допомоги до 24 серпня у 2023 році у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України, в межах відповідних бюджетних призначень.
Із заяви позивача про поновлення строку для звернення до суду від 13.06.2024 встановлено, що пропуск строку звернення до суду позивач пов`язує з тим, що в Україні з 12 березня 2020 року введено в дію карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також з 24 лютого 2024 року - воєнний стан  у зв`язку з військовою агресією російської федерації. Окрім того, 24 лютого 2022 позивач був призваний до Лав ЗСУ по мобілізації.
Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, не дослідив належним чином указані позивачем обставини пропуску строку звернення до суду, не встановив з достовірністю, що вказані позивачем обставини не є поважними, не надав правової оцінки тому, що спірні правовідносини виникли в умовах карантинних обмежень та воєнного стану, які мали безпосередній вплив на своєчасне написання та подання до суду позовної заяви у цій справі.
За викладених обставин, колегія суддів уважає передчасним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення адміністративного позову у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з позовом.
Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються в якості належних.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проте апеляційному розгляду підлягає ухвала про повернення позовної заяви, а не вирішення справи по суті.
Згідно із статтею 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до частини третьої статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 242, 243, 250, 308, 312, 315, 317, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі № 520/15836/24 скасувати.
Справу за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк