ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/492/24 Справа № 711/5570/24 Категорія: ст.173 КУпАП	Головуючий у І інстанції Олійник В. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року                                                                                               м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 711/5570/24 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м.Черкаси за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 липня 2024 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,- 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та притягнуто його до адмінстративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 09.06.2024 близько 23.50 год. за адресою: м.Черкаси, вул. С.Амброса, вул. Чехова, ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії, а саме образливо чіплявся до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушував громадський спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.173 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24.07.2024 скасувати, а по справі прийняти нове рішення, яким ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді громадських робіт на строк у 60 годин.
Апеляційні вимоги обгрунтувала тим, що суд не надав належної оцінки обставинам правопорушення, особі правопорушника. Вважає, що під час розгляду справи та винесення постанови порушено вимоги ст.268 КУпАП, розгляд справи проведено за відутністю правопорушника, не було відібрано пояснень в залі суду, не було встановлено відношення його до вчиненого правопорушення, це є важливим моментом, адже суд обрав найм`якше покарання за санкцією статті. Судом в порушення норм законодавства не враховано стан алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину під час призначення покарання. Вважає, що обране покарання ОСОБА_1 не є достатнім, зважаючи на обставини справи.
Апелянт ввжає, що судом було порушено права та інтереси потерпілої особи, так як її не було повідомлено про судовий розгляд, та не було надано можливості подати клопотання та заяви, не було надано можливості надати пояснення, що в свою чергу значною мірою впливають на законність постанови та призначення покарання.
Разом з тим, в апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки про існування судової справи вона не знала, а дізналася про судовий розгляд та винесену постанову лише 26.08.2024.
Заслухавши думку потерпілої ОСОБА_2 , яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційну скаргу потерпілої слід задовольнити частково.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
В разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин його може бути поновлено за заявою особи.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Відповідно до ст. 295 КУпАП копія постанови протягом трьох днів надсилається особі, щодо якої її винесено. В той же строк копія постанови надсилається потерпілому на його прохання.
З матеріалів справи вбачається, що районний суд розглянув справу без участі потерпілої ОСОБА_2 , яку не повідомив про час та місце її розгляду, апеляційний суд вважає названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Обґрунтованість судового рішення означає відповідність висновків судді у постанові фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у справі, і винесення обґрунтованої постанови є результатом пізнання суддею цих обставин, які в обов`язковому порядку повинні бути підтверджені доказами (ч.1 ст.251, ст.280 КУпАП). При цьому суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення було встановлено судом першої інстанції з врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 143681 від 01.07.2024, 09.06.2024, згідно якого ОСОБА_1 близько 23.50 год. за адресою: м.Черкаси, вул. С.Амброса, вул. Чехова, вчинив хуліганські дії, а саме образливо чіплявся до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушував громадський спокій громадян; витягу з ЄРДР № 12024255330000773 від 10.06.2024; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, від 10.06.2024; протоколу огляду від 10.06.2024; протоколу допиту потерпілої ОСОБА_2 ; протоколу допиту свідка від 10.06.2024; постанови від 24.06.2024 про закриття кримінального провадження ЄРДР № 12024255330000773 від 10.06.2024; заяви ОСОБА_1 та інших матеріалів справи.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання суду першої інстанція ОСОБА_1 не з`явився, до початку судового засідання надав заяву в якій просив суд проводити судовий розгляд справи без його участі. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав в повному обсязі та просив суд суворо не карати.
Саме з врахуванням вказаних доказів та заяви ОСОБА_1 в якій він зазначив про визнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП, суд першої інстанції визнав доведеною винуватість останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд першої інстанції не дотримався вимог закону, з яким пов`язано вирішення вказаного питання.
Так, положеннями ст.33 КУпАП визначено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З оскаржуваної постанови вбачається, що за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді шрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.
Як зазначено у ст. 173 КУпАП, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Тобто, санкцією вказаної статті передбачено декілька видів альтернативних стягнень, які можуть бути накладені на особу, яка вчинила вказане адміністративне правопорушення, враховуючи при цьому певні обставини.
Однак суд першої інстанції, хоча і в межах санкції вказаної статті, проте без жодного обґрунтування, з врахуванням яких обставин вважає саме таке стягнення необхідним та достатнім для попередження особою скоєння нових адміністративних правопорушень, наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмір трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн., яке є найм`якшим - мінімальним, в той час як визнання ОСОБА_1 своєї вини не є самостійною підставою для призначення саме такого стягнення.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому адмінправопорушення, зазначивши, що вчинив дане правопорушення через те, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що він достатньо був покараний за вчинене ним правопорушення, зокрема, того ж дня чоловік потерпілої та інші чоловіки його побили, але він не звертався з заявою про це до відповідних органів.
В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що суд розглянув справу без ОСОБА_1 та без її участі, як потерпілої, чим порушив вимоги ст.268 КУпАП. Пояснила, що внаслідок вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (який в темному місці, в нічну пору, переслідував її, підійшов до неї ззаду та схопив за сідницю, і коли вона відскочила від нього, почав знімати свої штани та оголювати статеві органи), вона отримала нервовий стрес, що спричинив розлади здоров`я, порушення сну, та його дії призвели до тяжких моральних страждань, і вона змушена була неодноразово звертатися за медичною допомогою до лікаря невролога, вважає, що районний суд поверхово розглянув справу, і стягнення, призначене ОСОБА_1 , є недостатнім, занадто м`яким.
Враховуючи вищевикладене та вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує його відповідальність у вчинені адміністративного правопорушення, яка не була врахована судом першої інстанції, те що його дії завдали тяжких моральних страждань потерпілій ОСОБА_2 , що спричинило погіршення її стану здоров`я, що підтверджується консультативним висновком лікаря невролога - ОСОБА_3 від 11.06.2024 та 26.08.2024, те, що ОСОБА_1 не розкаявся у вчиненому, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для зміни накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення та його посилення.
З урахуванням виду адміністративного правопорушення, способу його вчинення ОСОБА_1 , та наслідків, що настали, апеляційний суд вважає, що накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу є занадто м`яким та недоцільним, а достатнім та необхідним для його виправлення, на думку апеляційного суду, в даному випадку буде адміністративне стягнення, яке передбачено санкцією ст. 173 КУпАП, у виді громадських робіт на строк 40 годин.
Таким чином, постанова суду Придніпровсього районного суду м.Черкаси від 24.07.2024 відносно ОСОБА_1 в частині накладення на нього стягнення підлягає зміні, зі штрафу в сумі 51 грн. на громадські роботи на строк - 40 годин, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - частковому задоволенню.
В решті - постанову суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 липня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 24 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП - змінити в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 , з штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн., на громадські роботи на строк - 40 годин.
В решті - постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка