П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/16523/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Коваля М.П. та Ступакової І.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року (суддя Дубровна В.А, м. Одеса, повний текст рішення складений 13.11.2023) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" до Одеської митниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06.07.2023 ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" звернулося до адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці, що полягає у неоформлені аркушів коригування до митних декларацій від 10.08.2020 №UA500110/2020/009323, від 02.09.2020 №UA500110/2020/010551;
- зобов`язати Одеську митницю внести зміни до митних декларацій від 10.08.2020 №UA500110/2020/009323, від 02.09.2020 №UA500110/2020/010551 шляхом оформлення аркушів коригування за заявами, поданими декларантом ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" від 28.02.2023 №28/22-2/2, №23/22-2/1.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовані рішення Одеської митниці:
- від 22.03.2023 №7.10-/28.2-01/13/5095 про відмову у внесені змін до митної декларації типу ІМ40АА №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020;
- від 11.05.2023 №7.10-/28.2-01/13/8867 про відмову у внесенні змін до митної декларації типу ІМ40АА №UA500110/2020/009323 від 10.08.2020.
Зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути заяви ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" від 28.02.2023 за №28/22-2/2 та за №23/22-2/1 про надання дозволу на внесення змін до митних декларацій МД №UA500110/2020/009323 від 10.08.2020 та МД №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020.
В задоволенні іншої частини позовних вимог товариства відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неефективне відновлення порушеного права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольни його позовні вимоги, а саме: визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці, що полягає у неоформленні аркушів коригування до митних декларацій від 10.08.2020 №UA500110/2020/009323, від 02.09.2020 №UA500110/2020/010551; зобов`язати внести зміни до митних декларацій від 10.08.2020 №UA500110/2020/009323, від 02.09.2020 №UA500110/2020/010551 шляхом оформлення аркушів коригування за заявами від 28.02.2023 №28/22-2/2, №23/22-2/1.
На думку апелянта, у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень вчинено саме протиправну бездіяльність, оскільки в силу положень постанови КМУ від 21.05.2012 №450 внесення змін до митних декларацій входить до компетенції митниці та у неї були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяв про внесення змін до митних декларацій та оформлення аркушів коригування.
Крім того, визначений згаданим пунктом механізм передбачає, що у разі скасування рішення митного органу, що призводить до необхідності виправлення відомостей у митній декларації, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, митний орган заповнює та оформлює аркуш коригування.
Таким чином апелянт переконаний, що зобов`язання митниці повторно розглянути заяви декларанта про внесення змін до митних декларацій не запобігає повторенню в подальшому з боку відповідача вчинення протиправної бездіяльності та невнесення таких змін з інших надуманих підстав.
Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.
Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" зареєстровано 13.04.2017, номер запису 15561020000062166, основним видом діяльності товариства є 45.19 торгівля іншими автотранспортними засобами, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
З метою митного оформлення товару №1 Автомобільний напівпричіп типу трайлер, змонтований на 4х вісному шасі, призначений для зчіплення з седільним тягачем для перевезення вантажів підвищеної ваги, який відноситься до категорії "04", що має максимальну масу з повним навантаженням 58000 кг, новий, календарний рік виготовлення 2020, тип LB4E, ідентифікаційний номер (VIN)- WKVDAS00400107307, виробник - "TIRSAN TREYLER SANAYI VE TICARET A.S.", торговельна марка — "Kassbohrer", країна виробництва - Туреччина, TR. "Автомобільний напівпричіп типу трайлер, змонтований на 4-х вісному шасі, ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" подано до митного органу:
- митну декларацію від 10.08.2020 №UA500110/2020/009323, в якій декларантом було заявлено код імпортованих товарів 8716 39 30 90 за УКТЗЕД (ставка мита 10 %) на підставі рішення від 24.06.2020 №KT-UA-500110-0003-2020, про що міститься посилання в графі 44 декларації;
- митну декларацію від 02.09.2020 №UA500110/2020/010551, в якій декларантом було заявлено код імпортованих товарів 8716 39 30 90 за УКТЗЕД (ставка мита 10 %) на підставі рішення від 24.06.2020 №KT-UA-500110-0003-2020, про що міститься посилання в графі 44 декларації. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 у справі №420/7934/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020, за позовом ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС":
- визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про визначення коду товару від 24.06.2020 №КТ-UА-500110-0003-2020 про визначення коду товару від 24.06.020 №КТ-UA500110-0003-2020
- зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби здійснити митне оформлення товару, оформленого за МД №UA500110/2020/008168 від 17.07.2023 за кодом 8716 39 50 10 згідно УКТЗЕД. 
28.02.2023 декларант звернувся до Одеської митниці з заявами за №28/22-2/2 та №23/22-2/1, в якій відповідно до статті 269 МК України просив надати дозвіл на внесення змін до митних декларацій МД №UA500110/2020/009323 від 10.08.2023 та МД №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020, обґрунтовуючи тим, що згідно ч. 7 ст. 69 МКУ рішення щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковим, а тому митне оформлення МД №UA500110/2020/009323 від 10.08.2023 та МД №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020 здійснювалось з урахуванням рішення про визначення коду товару від 24.06.020 №КТ-UA500110-0003-2020, яким на аналогічний товар, що оформлювався за МД №UA500110/2020/008168 від 17.07.2020 митницею було визначено код товару 8716393090 згідно УКТЗЕД (ставка мита - 10%). Вказане рішення про визначення коду товару від 24.06.020 №КТ-UА-500116-0003-2020 було визнано протиправним та скасовано. Тобто, суд підтвердив правомірність визначення декларантом коду товару 8716395010 згідно УКТЗЕД на аналогічний товар та протиправність встановленого митницею коду згідно УКТЗЕД. Звернув увагу на необхідність внесення вищевказаних змін до МД, оскільки на даний час в митній декларації міститься нечинне та протиправне класифікаційне рішення, а отже і невірний код товару, що має бути виправлено шляхом оформлення аркушу коригування. Додатково повідомлено, що після того, як судове рішення у справі №420/7934/20 набрало законної сили, митницею були внесенні відповідні зміни до МД №UA500110/2020/008168 від 17.07.2020, а також було здійснено митне оформлення аналогічних товарів за МД №UA500110/2021/006233 від 23.03.2021 за кодом, заявленим декларантом 8716395010 згідно УКТЗЕД. Тобто, митниця після набрання чинності судовим рішенням по справі №420/7934/20 вже підтвердила правомірність заявленого декларантом коду 8716395010 згідно УКТЗЕД (ставка мита 1%) на аналогічний товар та визнала його правильність. Таким чином, враховуючи скасування в судовому порядку рішення по коду товару від 24.06.2020 №КТ-UA500110-0003-2020, на підставі якого здійснювалось дане митне оформлення, необхідно внести зміни до МД №UA500110/2020/009323 від 10.08.2023 та МД №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020 щодо коду товару, що має наслідком зміни ставки ввізного мита, а отже і сум митних платежів, які були надмірно сплачені до держбюджету України. Позивачем за МД №UA500110/2020/009323 від 10.08.2023 надмірно сплачено до держбюджету суми ввізного мита у розмірі 286809,12 грн. та ПДВ у розмірі 57361,82 грн. та за МД №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020 надмірно сплачено до держбюджету суми ввізного мита у розмірі 147425,50 грн. та ПДВ у розмірі 29485,10 грн. Вказані суми податків підлягають поверненню, що також повинно бути відображено у митній декларації. Додані документи: рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 по справі №420/7934/20: постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду він 17.12.2020 по справі №420/7934/20, роздруковані з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Листами від 22.03.2023 №7.10-/28.2-01/13/5095 та від 11.05.2023 року №7.10-/28.2-01/13/8867 Митниця повідомила ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС", що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 по справі №420/7934/20 є підставою для внесення змін лише до митної декларації №UА500110/2020/008168 від 17.07.2020, а тому 09.02.2021 року посадовою особою відділу митного оформлення №4 митного поста "Чорноморський" Одеської митниці Держмитслужби внесено відповідні зміни до митної декларації №UА500110/2020/008168 від 17.07.2020 на підставі отриманої заяви ТОВ щодо внесення змін до митної декларації. Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогами пункту 34 Постанови КМУ від 21.05.2012 №450 повідомила про відмову у внесені змін до митної декларації типу ІМ40АА МД №UA500110/2020/009323 від 10.08.2023 та МД №UA500110/2020/010551 від 02.09.2020.
Посилаючись на протиправну бездіяльність митного органу щодо невнесення змін до митних декларацій: від 10.08.2020 №UА500110/2020/009323, від 02.09.2020 №UА500110/2020/010551, ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" звернулося до суду з даним адміністративним позовом, у якому також просив зобов`язати Одеську митницю внести зміни до митних декларацій.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог товариства суд першої інстанції виходив з недоведеності відповідачем правомірності спірних відмов у внесені змін до митних декларації. При цьому суд дійшов висновку про помилкову позицією позивача, що у даних спірних правовідносинах має місце "протиправна бездіяльність" у оформлені аркушів коригування до митних декларацій, оскільки в якості підстави звернення до суду позивачем зроблено посилання саме на листи-відповіді митного органу, якими відмовлено у внесенні змін до митних декларацій за заявою декларанта про надання дозволу на такі зміни, що свідчить про прийняття суб`єктом владних повноважень рішень про відмову у внесенні змін до митних декларацій.
При цьому, суд першої інстанції зауважив, що внесення змін до митної декларації шляхом оформлення аркушу коригування може бути здійснено тільки після підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету суми надмірно та/або помилково сплачених коштів (абзац 7 пункту 37 Положення); або у разі необхідності виправлення чи відображення відомостей, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів (абзац 8 пункту 37), в тому числі тих, що стали відомі після завершення митного оформлення (абзац 9 пункту 37).
Отже, обрання позивачем зобов`язального способу захисту права не відповідає приписам Положенням №450, яким регламентовано порядок внесення змін до митної декларації шляхом оформлення аркушу коригування.
Отож, з метою ефективного захисту прав позивача суд першої інстанції вирішив, що належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування згаданих рішення відповідача про відмову у внесенні змін до митних декларацій та зобов`язання Митницю повторно розглянути заяви ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" про надання дозволу на внесення змін до вказаних МД.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів абзаців першого та другого підпункту 46.1. статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань.
Частиною першою статті 4 МК України визначено, що митна декларація - це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Відповідно до частин першої та третьої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Частиною першою статті 258 МК України встановлено, що під митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, розуміється митна декларація, що містить обсяг відомостей (даних), достатній для завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення у заявлений митний режим.
Законодавцем також встановлено, що платник податків може самостійно виправити помилки, що містяться у раніше поданій податковій (митній) декларації, зокрема, згідно з частинами першою та другою статті 269 МК України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови. Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватись лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.
За змістом частини сьомої статті 269 МК України порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статей 257, 260 та 269 МК України та підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195, пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України постановою від 21 травня 2012 р. №450 затверджено Положення про митні декларації (далі - Положення №450).
Пунктом 37 цього Положення встановлено, що після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:
- подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устаткування та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;
- заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.
Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник засвідчується електронним цифровим підписом посадової особи митного органу, вноситься до локальних баз даних митного органу і Єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів України посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається спеціалізованим митним органом до відповідного органу державної податкової служби згідно з пунктом 32 цього Положення.
Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа.
Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі:
необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу;
необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;
необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;
необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.
Тобто, аркуш коригування заповнюється та оформлюється, зокрема, при необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу.
Порядок оформлення аркуша коригування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2012 №1145 (далі - Порядок №1145). 
Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що Аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення №450, посадовою особою митного органу, яким здійснювався випуск товарів за митною декларацією, у строк, що не перевищує 10 робочих днів з дня надходження до митного органу інформації про доплату (повернення) сум митних платежів або реєстрації заяви декларанта (уповноваженої особи) у митному органі. Пунктом 12 визначено порядок заповнення аркуша коригування у випадку доплати або повернення митних платежів та штрафних санкцій.
За приписами пункту 34 Положення №450 не дозволяється: внесення змін до граф 1 (перший і другий підрозділи), 14, 37 (перший підрозділ) і 54 митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа; внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; внесення змін до митної декларації, якщо з поданих документів не випливає, що відомості, зазначені у цій митній декларації, необхідно змінювати; внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено); внесення змін до митної декларації або її відкликання у разі відсутності документів, що підтверджують необхідність внесення таких змін або її відкликання; внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа з метою подання відомостей у випадках, коли Митним кодексом України передбачена необхідність подання з цією метою додаткової декларації.
Аналіз наведених норм права свідчить, що до моменту завершення митного оформлення товарів, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення декларант має право вносити зміни до митної декларації, а відмова митного органу у їх внесенні з тих підстав, що це стосується перерахунку митних платежів є протиправною. Вирішення питання перерахунку митних платежів є наслідком наявності або відсутності підстав для внесення таких змін. Відтак, при отриманні звернення декларанта або уповноваженої ним особи про внесення змін до митної декларації митний орган може відмовити у внесені таких змін лише у разі відсутності законних підстав для їх внесення. Приписи пункту 37 Положення 450 не суперечать нормам статті 269 МК України, а визначають лише порядок внесення таких змін, в тому числі у разі необхідності повернення декларанту митних платежів.
Отже, зміст наведених положень законодавства в сукупності свідчить про те, що до моменту завершення митного оформлення товарів, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення декларант має право вносити зміни до митної декларації, а митний орган може відмовити у їх внесенні лише в разі наявності певних передбачених для цього підстав (серед яких не передбачено можливості відмови у зв`язку з тим, що це стосується перерахунку митних платежів).
Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постановах від 31.03.2023 у справі №813/1046/15, від 15.04.2021 у справі №813/8046/14 та від 17.12.2020 у справі №809/853/18.
Як вірно встановив суд першої інстанції, позивачем помилково визначено предметом спору бездіяльність відповідача, адже відмова викладена в листах митного органу, що свідчить про вчинення певних дії.
Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово визначала, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Відтак, в даному спорі, відмова є свідченням про прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, викладеного в листі, яке оспорюється позивачем.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правильним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є визнання протиправним та скасування рішень відповідача про відмову у внесені змін до митних декларацій, а не визнання протиправною бездіяльності Одеської митниці, що полягає у неоформлені аркушів коригування до митних декларацій.
Визнання протиправними та скасування відповідних рішень є підставою для зобов`язання митного органу повторно розглянути заяви позивача.
Подібні висновки у тотожному спорі викладені Верховним Судом у постанові від 17.12.2020 у справі №809/853/18, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковими під час вирішення наведеного спору.
До того ж, суд першої інстанції правильно зауважив, що внесення змін до митної декларації шляхом оформлення аркушу коригування може бути здійснено тільки після підтвердження Казначейством факту повернення з державного бюджету суми надмірно та/або помилково сплачених коштів (абзац 7 пункту 37 Положення); або у разі необхідності виправлення чи відображення відомостей, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів (абзац 8 пункту 37), в тому числі тих, що стали відомі після завершення митного оформлення (абзац 9 пункту 37).
Отже, обрання позивачем зобов`язального способу захисту права не відповідає приписам Положенням №450, яким регламентовано порядок внесення змін до митної декларації шляхом оформлення аркушу коригування.
Отож, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав позивача належним способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування згаданих рішень відповідача про відмову у внесенні змін до митних декларацій та зобов`язання його повторно розглянути заяви ТОВ "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" про надання дозволу на внесення змін до вказаних МД.
У рішенні від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейським Судом з прав людини наголошено, що "... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)".
Резюмуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної не знайшли свого підтвердження, спростовуються матеріалами справи та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанцій було неправильно з`ясовані обставини справи чи порушено норми матеріального права. Адже суд правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку, відповідно до норм матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ТЕХ СЕРВІС" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                        М.П.Коваль

        Суддя                                                                                І.Г.Ступакова