Рівненський апеляційний суд
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       12 липня 2024 року                                          м. Рівне

Справа № 949/1925/23
Провадження № 33/4815/453/24

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І.,
з участю: 
секретаря судового засідання – Міщук Л.А.,
захисника – Рвачова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рвачова О.О. в інтересах  ОСОБА_1 на постанову Дубровицького районного  суду Рівненської області від 25 квітня 2024 року, –

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09 вересня 2023 року о 05:50 год. по вулиці Богдана Хмельницького, в с. Висоцьк Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Megane» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest 6810" та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Рвачов О.О. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в процесі спілкування із ОСОБА_1 працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак відразу після цього останні почали активно роз`яснювати ОСОБА_1 його "право" (зі слів поліцейських) відмовитися від проходження такого огляду, при цьому поліцейські не роз`яснили йому наслідків такої відмови, що в свою чергу призвело до складення незаконного протоколу серії ААД № 280993 від 09.09.2023 року та порушення прав ОСОБА_1 , хоча останній відмову від проходження такого огляду не висловив. Вказує, що такі дії працівників поліції свідчать про провокацію з їхньої сторони, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Заслухавши доводи захисника Рвачова О.О. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме:
- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с.6);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого направлено до медичного закладу. Огляд у медичному закладі не проводився (а.с.5);
- відеофайлами з нагрудної камери працівника поліції, яким зафіксовано факт неодноразової відмови (ухиляння) ОСОБА_1 від проходження встановленого огляду на місці та відмови від проходження такого огляду у медичному закладі (файл 1935 час 12:30 та файл 3434 час 00:01; 07:40; 12:00), а також визнання ним вживання алкогольної напоїв (файл 4933 час 01:10).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування. 
Апеляційний суд критично відноситься до доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи наявні відео, якими зафіксовано відмова (ухиляння) останнього від проходження такого огляду на місці зупинки транспортного засобу та відмова від проходження огляду у медичному (файл 1935 час 12:30 та файл 3434 час 00:01; 07:40; 12:00).
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.33, ст.38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.6 ЄКПЛ, 294 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дубровицького районного суду Рівненської області від 25 квітня 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Рвачова О.О. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович