Справа № 757/5010/24-п                                             суддя в І-й інстанції Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/3136/2024                            суддя в ІІ-й інстанції Фінагеєв В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
П О С Т А Н О В А
Іменем України
24 червня 2024 року                                                                                       м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Фінагеєв В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10 січня 2024 року серії ААД №724172 ОСОБА_1 18 травня 2023 року о 08 год. 45 хв. в м. Києві на Дарницькому мосту, е/о. № 1 (в сторону Набережного шосе), керуючи мотоциклом Ямаха, д.н.з. НОМЕР_1 , всупереч п. 12.3 Правил дорожнього руху, при виникненні небезпеки та перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Фольксваген, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , з подальшим падінням ОСОБА_1 , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень.
Ухвалюючи постанову, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та недоведеністю вини.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що судом не перевірені обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди та даних, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, не дано належної оцінки показанням свідка водія «Камаз» ОСОБА_3 , а у клопотанні про його виклик та допит під час розгляду справи ОСОБА_1 було відмовлено. Не взято до уваги прохання встановити недопустимість експертного висновку, як недопустимого доказу. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_1 дізнався від інспектора патрульної поліції, а протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано не було, про що було в ньому зазначено та надано пояснення до відмови у підписанні протоколу. Під час розгляду справи було заявлено усне клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що 24 січня 2024 року до суду була подана скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, яка станом на 26 лютого 2024 року ще не була розглянута. У справі не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Вихідні дані швидкості транспортних засобів, які на власний розсуд надав слідчий Онопченко О.П. при проведенні дослідження та розрахунків експертом, призвели до встановлення невідповідності висновку, а саме в частині порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , які перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_1 не їхав швидше за автомобіль «Volkswagen Touareg», а їхав в своєму ряду і ні в якому разі не очікував, що з сусіднього ряду на нього наїде автомобіль, а можливості загальмувати в нього не було. Суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою клопотання про призначення слідчого експерименту та клопотання про призначення трассологічної експертизи. ОСОБА_1 має 20-ти річний стаж управління транспортними засобами, працює водієм вантажного транспорту та вперше притягується до адміністративної відповідальності. Це свідчить про значний досвід бережного керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до учасників транспортного руху. На момент надходження до суду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, тому відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
ОСОБА_1 також просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, вказуючи на те, що копія оскаржуваної постанови була вручена ОСОБА_1 з порушенням встановленого законом строку 19 квітня 2024 року під розписку, а клопотання від 06 березня 2024 року про видачу копії постанови було проігноровано судом. На сайті судової влади рішення по даній справі не опубліковано навіть по сьогодні. 
У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі.
Від ОСОБА_1 також надійшло клопотання про залучення представника ОСОБА_5 , яка, як зазначає ОСОБА_1 , є фахівцем у галузі права та представляє його інтереси на підставі довіреності.
Разом з тим, жодних доказів, що ОСОБА_5 є фахівцем у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги, остання суду не надала.  
Апеляційний суд, перевіривши доводи ОСОБА_1 в частині  поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року вважає їх необґрунтованими, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Судом встановлено, що 26 лютого 2024 року винесено постанову Печерського районного суду міста Києва. Строк на апеляційне оскарження обраховується з дня винесення постанови, а тому останнім днем на апеляційне оскарження постанови було 07 березня 2024 року. При цьому, апеляційна скарга подана 30 квітня 2024 року, тобто, з значним пропуском строку (а.с.121).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи місцевим судом, приймав участь в судовому засіданні, надавав суду пояснення по суті справи, а, отже, знав про винесення оскаржуваної постанови 26 лютого 2024 року.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду,  ОСОБА_1 вказує, що копія постанови була отримана ним лише 19 квітня 2024 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою.
Вказуючи на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 не звернув уваги, що ст. 294 КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з днем винесення постанови, а не з моментом отримання її копії.
У даному випадку ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи, будучи присутнім під час розгляду справи та проголошення постанови, не був позбавлений можливості звернутися до суду з заявою про отримання копії постанови, ознайомитися з її змістом та, відповідно, подати апеляційну скаргу у встановлений для апеляційного оскарження строк. Однак, ОСОБА_1 цього не зробив та не надав суду апеляційної інстанції доказів того, що звертався до суду в межах строку на апеляційне оскарження з метою отримання постанови і що йому її не видали з будь-яких причин. З клопотанням до суду про видачу копії постанови у справі ОСОБА_1 звернувся лише 07 березня 2024 року, тобто, в останній день строку для подачі апеляційної скарги, направши заяву на електронну адресу суду о 16 год. 58 хв.
Отже, посилання ОСОБА_1 на отримання постанови суду лише 19 квітня 2024 року, апеляційний суд не може визнати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки, як було зазначено вище, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи та винесення постанови. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає причини пропуску  ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду не поважними, а, відтак, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику у відповідності до приписів ч. 2 ст. 294 КУпАП.
24 червня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про призначення додаткової судово-автотехнічної експертизи. Разом з тим, заявлене клопотання може бути вирішено судом під час розгляду по суті апеляційної скарги, яка подана у межах встановленого ст. 294 КУпАП строку. 
Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне провадження та підлягає поверненню ОСОБА_1 ,  заявлене клопотання не   може бути вирішенню судом, як таке, що подане в межах апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою з порушенням визначеного законом строку за відсутності поважних причин для його поновлення, а, відтак, підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 26 лютого 2024 року повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                     В.О. Фінагеєв