Номер провадження: 22-ц/813/4903/24 
Справа № 501/792/24
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
08.08.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року,
за заявою  ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” до ОСОБА_1 про видачу судового наказу
в с т а н о в и в:
У лютому 2024 року ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року в сумі 2719,44 грн.
Іллічівський міський суд Одеської області судовим наказом від 12 березня 2024 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року в сумі 2719,44 грн. Вирішено питання про судові витрати.
В березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 березня 2024 року, в обґрунтування зазначивши, що до заяви про видачу судового наказу не додано копію укладеного з ним в письмовій формі договору на постачання тепла, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості. Звертає увагу, що ОСББ «Радісна двадцять один» перерахувало ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» грошові кошти за постачання теплової енергії, що спростовує вимоги заявника. Наданий заявником розрахунок не містить деталізації складових частин плати та обсягів споживання послуг. Безпідставним є позиція заявника про стягнення боргу, починаючи з 01 листопада 2023 року, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про скасування судового наказу повернуто без розгляду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , посилається на те, що повертаючи заяву про скасування судового наказу суд першої інстанції не врахував, що в заяві про скасування судового наказу боржником наведені конкретні факти та обставини, наявність яких є свідченням необґрунтованості вимог стягувача та невідповідності заяви про видачу судового наказу вимогам статей 19,163 ЦПК України. 
Зазначає, що заява про скасування судового наказу повинна містити лише зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, при цьому процесуальний закон не зобов`язує боржника наводити обґрунтування відповідної позиції та надавати докази на її підтвердження. 
Одеський апеляційний суд ухвалою від 27.03.2024 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, роз`яснив ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву не надходило.
Копія ухвали про відкриття провадження та копія апеляційної скарги отримані ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” 01 липня 2024 року. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.08.2024 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що боржником в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 170 ЦПК України не зазначено про необґрунтованість вимог стягувача.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2024 року ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року в сумі 2719,44 грн.
Іллічівський міський суд Одеської області судовим наказом від 12 березня 2024 року стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.11.2023 року по 01.02.2024 року в сумі 2719,44 грн. Вирішено питання про судові витрати.
Копію судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 12 березня 2024 представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , отримав 20.02.2024 року, про що свідчить підпис останнього на заяві про видачу копії судового наказу.
15-ти денний строк для подання заяви про скасування судового наказу від 12 березня 2024 року закінчивався 27 березня 2024 року.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , про скасування судового наказу повернуто без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача (ч. 3 ст. 170 ЦПК України).
Згідно частини 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
Частиною шостою статті 170 ЦПК України передбачено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою про скасування судового наказу, зазначивши, що до заяви про видачу судового наказу ТОВ “ДП “Моноліт-Сервіс” не додано копію укладеного з ним в письмовій формі договору на постачання тепла, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості. Звертає увагу, що ОСББ «Радісна двадцять один» перерахувало ТОВ «ДП Моноліт-Сервіс» грошові кошти за постачання теплової енергії, що спростовує вимоги заявника. Наданий заявником розрахунок не містить деталізації складових частин плати та обсягів споживання послуг. Безпідставним є позиція заявника про стягнення боргу, починаючи з 01 листопада 2023 року, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.
Колегія суддів вважає, що подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу містить посилання щодо необґрунтованості вимог стягувача, що свідчить про наявність між сторонами спору.
Однак суд першої інстанції повертаючи заяву про скасування судового наказу зазначеного вище не врахував, тому дійшов помилкового висновку про те, що боржником в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 170 ЦПК України не зазначено про необґрунтованість вимог стягувача. 
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 379, 384 ЦПК України,  Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 22 березня 2024 року, скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 08 серпня 2024 року.

Головуючий                                                                                   В.А. Коновалова

Судді                                                                                              Ю.П. Лозко

                                                                                                           Н.В. Стахова