П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/10864/23	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року (суддя Величко А.В, м. Миколаїв, повний текст рішення складений 31.10.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ГУНП у Миколаївській області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління у зарахуванні пільгової вислуги років позивача, начальнику організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Миколаївській області, спеціальне звання "підполковник поліції" до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;
- зобов`язати Головне управління здійснити перерахунок та зарахувати позивачу, начальнику організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Миколаївській області, спеціальне звання "підполковник поліції" відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" до його календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 01.09.2007 - 13.03.2008; 13.03.2008 - 06.04.2009; 06.04.2009 - 28.12.2009; 28.12.2009 - 19.04.2010; 19.04.2010 - 29.06.2010; 29.06.2010 - 27.07.2011; 17.03.2017 - 13.06.2017 - у загальній кількості 02 роки 05 місяців 05 днів в пільговому обчисленні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне встановлення обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги.
Обґрунтовуючи подану скаргу апелянт, посилаючись на постанову Верховний Суд у від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, зазначив, що саме Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
При цьому апелянт звернув увагу, що відповідачем фактично не заперечувалась можливість зарахування періоду проходження служби в пільговому обчисленні до вислуги років але лише при призначені йому пенсії, і таке право виникає у працівника лише при призначенні пенсії, але відповідна думка відповідача не відповідає вимогам закону та висновками Верховного Суду, оскільки таке право на зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років виникає у поліцейського не з моменту призначення пенсії та наявності певного стажу, а пов`язується насамперед із його спеціальним статусом, якого апелянт набув в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , майор поліції, з 01.04.2004 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 проходить службу в органах Національної поліції України. На теперішній час займає посаду начальника організаційно-методичного відділу управління карного розшуку ГУНП в Миколаївській області.
17.08.2023 до ГУНП в Миколаївській області було направлено адвокатський запит щодо надання довідки про проходження служби ОСОБА_1 із зазначенням календарної та пільгової вислуги років.
Листом від 22.08.2023 №206-аз/05/14-2023 запитувачу було повідомлено, що оскільки ОСОБА_1 не має права на пенсію, у оформленні необхідних документів та складання розрахунку вислугу років для призначення пенсії правові підстави відсутні.
Вважаючи згаданий лист протиправною відмову у зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років в пільговому обчисленні, то звернення із вищевказаною заявою про розрахунок стажу має передчасний характер та суперечить процедурі та визначеному у нормативних актах обставинам та часу їх застосування.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.
Відповідно до частин першої другої статті 59 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі – Закон №580-VIII), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною першою статті 78 Закону №580-VIII встановлено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Статтею 1 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі – Закон №2262-XII) передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Статтею 17 Закону №2262-XII визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, серед яких : служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.
Умови призначення пенсії за вислугу років передбачені статтею 12 Закону №2262-XII.
Постановою №393 від 17.07.1992 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-XII.
Кабінетом Міністрів України не визначено іншого порядку обчислення вислуги років у поліції, в тому числі і під час проходження служби, окрім того, що передбачений Порядком №393.
Вказаним порядком дійсно передбачена необхідність пільгового обчислення вислуги років на посадах згідно з переліком, а також час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях.
Такий порядок обчислення вислуги років застосовується виключно з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-XII.
Аналізуючи норми статті 12 Закону №2262-XII колегія суддів дійшла висновку, що призначення пенсії за вислугу років за нормами цього Закону законодавець пов`язує з моментом звільнення особи зі служби у разі наявності необхідної вислуги років.
Як вбачається з матеріалів справи, на момент виникнення спірних правовідносин позивач продовжував перебувати на службі в органах НПУ та не був звільнений.
При цьому з листа від 23.06.2023 вбачається, що відповідачем зазначено про можливість включення пільгової вислуги років до календарної, яка дає право на пенсію, при призначенні пенсії. Тобто фактично, відповідач не відмовив позивачу у пільговому врахуванні стажу.
Колегія суддів зазначає, що адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенням бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому.
Станом на день розгляду даної справи судом першої інстанції право позивача на пільгове обчислення вислуги років для призначення пенсії не порушено, оскільки спір в даній адміністративній справі не стосується питання відмови у призначенні позивачу пенсії на підставі норм Закону №2262-XII.
Враховуючи те, що позивач проходить службу в поліції, а також зважаючи на те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання ГУНП зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на пенсію, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер та суперечить процедурі та визначеному у застосованих нормативних актах обставинам та часу їх застосування. Крім того, відсутні підстави вважати, що при звільненні позивача зі служби в поліції та обчисленні його стажу для призначення пенсії за вислугу років відповідачем буде відмовлено йому у зарахуванні пільгового стажу для її призначення.
Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.02.2023 по справі  №320/12166/20, яка в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.
У подальшому такий висновок був підтриманий Верховним Судом у справі №640/7421/21 (постанова від 20.03.2024).
Застосовуючи ці позиції до обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки питання призначення пенсії позивачу вирішуватиметься під час його звільнення зі служби в поліції та призначення пенсії, тобто вказане є  передчасним.
Колегія суддів відхиляє як необґрунтовані посилання апеляційної скарги позивача на правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а, оскільки вона ухвалена за відмінних фактичних обставин справи, тому не може бути прикладом неправильного правозастосування.
Зокрема апелянт сам зазначив, що у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років.
Натомість у цій справі, позивач на момент виникнення спірних правовідносин права на призначення пенсії не набув та продовжував перебувати на службі в органах НПУ.
Підсумовуючи викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не містять належних чи переконливих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                        В.О.Скрипченко

Суддя                                        М.П.Коваль

Суддя                                        Ю.В.Осіпов