УХВАЛА

08 липня 2024 року 
м. Київ
справа № 520/1269/24
адміністративне провадження № К/990/24386/24
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому просив: визнати протиправними дії відповідачів щодо незарахування періоду навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року до його вислуги років у Збройних Силах України; скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 грудня 2023  року №370, в частині нарахування йому вислуги років у Збройних Силах, а саме 22 роки 04 місяця 21 день; скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 18  грудня 2023  року №  969 в частині нарахування йому вислуги років у Збройних Силах, а саме 22  роки 04 місяця 21 день; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до наказу про звільнення від 18 грудня 2023 року №969 щодо його вислуги років, зарахувавши період навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни до наказу начальника університету від 22 грудня 2023 року №370, зарахувавши період навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни до його грошового атестату і довідки про додаткові види грошового забезпечення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25 березня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незарахування до вислуги років у Збройних Силах України ОСОБА_1 періоду навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року. Скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22 грудня 2023  року №370, в частині нарахування ОСОБА_1 вислуги років у Збройних Силах, а саме 22 роки 04 місяця 21 день. Скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 18 грудня 2023  року №  969 в частині нарахування ОСОБА_1 вислуги років у Збройних Силах, а саме 22 роки 04 місяця 21 день. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни до наказу про звільнення від 18 грудня 2023 року №  969 щодо вислуги років ОСОБА_1 , зарахувавши період його навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни до наказу начальника університету від 22 грудня 2023 року №  370, зарахувавши ОСОБА_1 період навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни до грошового атестату і довідки про додаткові види грошового забезпечення в частині зарахування до вислуги років ОСОБА_1 періоду навчання на ІНФОРМАЦІЯ_3 з 31 липня 1997 року по 31 липня 2001 року. 
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року скасовано рішення суду першої інстанції та відмовлено в позові.
20 червня 2024 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати оскаржене судове рішення та направити справу на новий апеляційний розгляд.
Предметом спору у цій справі є зарахування періоду навчання до вислуги років.
Справу розглянуто судами за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Так, за умовами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328       цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому, приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, які винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України. Отже, касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Ураховуючи те, що зазначену справу розглянуто судами за правилами спрощеного позовного провадження, судові рішення у цій справі, за приписами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених підпунктами «а» - «г» цієї норми з урахуванням приписів частини четвертої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , зокрема, навів мотиви в обґрунтування наявності виняткових обставин, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що можуть бути оцінені судом лише в розрізі допуску оскаржуваних судових рішень до касаційного оскарження, виходячи із приписів частини четверної статті 328 КАС України.
В обґрунтування виключних підстав касаційного оскарження заявник указав пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, з посиланням на пункт 4 частини другої статті 353 КАС України,  відповідно до якого, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
Проаналізувавши такі доводи заявника, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки указавши про те, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 КАС України, ОСОБА_1 надалі зазначив, що спір вирішено за відсутності доказів на підтвердження доводів апеляційних скарг. Тобто доводи позивача обґрунтовані саме відсутністю доказів, що не є тотожним поняттю недопустимості доказів, відповідно до приписів статті  74 КАС України.
Інших виключних підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, ОСОБА_1 не зазначено. 
Так, аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції і незгоди з його висновком про відсутність підстав для задоволення позову. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а позивач обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Разом з тим, перевіривши доводи заявника, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, за наведеного ОСОБА_1 обґрунтування (що стосується тільки питання доказів), так як у касаційній скарзі викладено лише вмотивовані доводи, що підтверджують наявність виняткових підстав, визначених частиною п`ятою статті 328 КАС України, проте належного обгрунтування виключних підстав у касаційній скарзі позивач не аргументував.
Отже, мотиви, наведені в обґрунтування цієї касаційної скарги, не відповідають приписам пункту 4   частини другої статті 330 КАС України, а тому відсутні підстави, за яких Суд може відкрити касаційне провадження у цій справі.
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1.  Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.
3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.      
Суддя                                                                                                            С.А. Уханенко