ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
07 серпня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/31915/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Шальєвої В.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною  скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі №160/31915/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-
                                                                  ВСТАНОВИВ: 

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 05 грудня 2023 року звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 07.08.2023 №0212340708 в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафної санкції у розмірі 563510 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позов задоволено повністю (т.1 а.с.186-188).            
05 квітня 2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, в якій просить суд стягнути з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката у розмірі 30000 грн та 2952 грн сплаченої позивачем суми судового збору (т.1 а.с.190-192).
25 квітня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних  асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судовий збір в розмірі 2952 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн (т.1 а.с.249-250). 
Додаткове рішення суду мотивовано тим, що на підтвердження витрат на правову допомогу надано копії договору про надання правової допомоги від 23.10.2023 року №2310/23, рахунку-фактури від 23.10.2023 року № СФ-0000089, платіжної інструкції №516 від 24.10.2023 року, рахунку-фактури від 27.12.2023 року №СФ-0000111, платіжної інструкції №529906021 від 27.12.2023 року, рахунку-фактури від 10.01.2024 року №СФ-0000005, платіжної інструкції №594 від 08.02.2024 року, рахунку-фактури від 07.02.2024 року №СФ-0000013, платіжної інструкції №616 від 04.03.2024 року, рахунку-фактури від 29.03.2024 року №СФ-0000026, платіжної інструкції №636 від 01.04.2024 року, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 04.04.2024 року, а тому суд прийшов до висновку щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 30000 грн.           
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що заявлені витрати на правничу допомогу не є співмірними із складністю справи та об`ємом виконаних робіт. Зазначає про те, що зі змісту договору не зрозуміло в якій адміністративній справі було надано послуги адвокатом та з якого предмету спору.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач, посилаючись на обґрунтованість додаткового судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Так, з метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача до матеріалів справи долучено:
договор про надання правової допомоги від 23.10.2023 року №2310/23 (т.1 а.с.203-205),
рахунок-фактури від 23.10.2023 року № СФ-0000089 (т.1 а.с.201),
платіжна інструкція №516 від 24.10.2023 року, 
рахунок-фактури від 27.12.2023 року №СФ-0000111 (т.1 а.с.199), 
платіжна інструкція №529906021 від 27.12.2023 року (т.1 а.с.196), 
рахунку-фактури від 10.01.2024 року №СФ-0000005 (т.1 а.с.197), 
платіжна інструкція №594 від 08.02.2024 року, 
рахунок-фактури від 07.02.2024 року №СФ-0000013 (т.1 а.с.198), 
платіжна інструкція №616 від 04.03.2024 року (т.1 а.с.202), 
рахунок-фактури від 29.03.2024 року №СФ-0000026 (т.1 а.с.200), 
платіжна інструкція №636 від 01.04.2024 року (т.1 а.с.206), 
акт виконаних робіт (наданих послуг) від 04.04.2024 року (т.1 а.с.195).
Як вбачається з акта про надання послуг, в ньому наведено розрахунок судових витрат за надані послуги  (т.1 а.с.195): -          підготовка позовної заяви з додатками та подання їх до суду, вартість за 1 год – 2000 грн, при цьому адвокатом витрачено 5 год; - підготовка та подача до суду відповіді на відзив у справі, вартість за 1 год – 2000 грн, при цьому адвокатом витрачено 3 год; - підготовка та подача до суду додаткових пояснень у справі, вартість за 1 год – 2000 грн, при цьому адвокатом витрачено 2 год; участь адвоката в судовому засіданні, вартість за 1 судове засідання – 2500 грн, при цьому адвокатом розраховано участь за 4 судові засіданні (т.1 а.с.195).
Відповідно до частин 1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати до матеріалів справи розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Аналогічний висновок висловив Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №569/17904/17.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).
Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції зробив висновок про те, що виходячи із розміру ставки адвоката, розмір якої не спростований відповідачем та з урахуванням витраченого часу – 5 год., який на думку суду є достатнім для підготовки позову відшкодуванню підлягає – 10000 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким розрахунком, враховуючи складність справи та зміст позовної заяви, який викладено на 7 арк.
Відповідачем ні в клопотанні про зменшення розміру правничої допомоги ні в апеляційній скарзі зазначеного розрахунку не спростовано.
Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування витрат на правничу допомогу 10000 грн за участь в судових засіданнях, виходячи із розміру ставки адвоката, розмір якої не спростований відповідачем та з урахуванням прибуття адвоката у 4 судових засідання (т.1 а.с.129-130, 152-153, 172-173, 180-182), оскільки відповідач ні в клопотанні про зменшення розміру правничої допомоги ні в апеляційній скарзі зазначеного розрахунку не спростував.
Щодо висновку суду першої інстанції в частині наявності підстав для відшкодування позивачу витрат понесених на оплату послуг адвоката за підготовку та подачу до суду відповіді на відзив у справі (витрачений адвокатом час - 3 години), підготовку та подачу до суду додаткових пояснень у справі (витрачений адвокатом час - 2 години), вартість за 1 год – 2000 грн, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з відповіді на відзив, його зміст не містить нових обставин справи, які б впливали на розгляд справи, що свідчить про те, що адвокатом завищено час, який має витратити адвокат на написання такої відповіді на відзив, а тому враховуючи, що адвокатом складалася позовна заява у цій справі та обставини справи йому відомі, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокат міг витратити на написання цього відзиву 1 год, що становить 2000 грн до відшкодування.
Також, суд апеляційної інстанції вважає завищеним час зазначений адвокатом як витрачений на підготовку та подачу до суду додаткових пояснень (т.1 а.с.148-150), оскільки обставини зазначені у таких поясненнях мали бути досліджені адвокатом та зазначені у позовній заяві, а не шляхом подачі окремого документу. Суд апеляційної інстанції зауважує, що адвокатом витрачено 5 год на написання позовної заяви, за які відшкодовуються витрати за рахунок відповідача, при цьому додаткові пояснення фактично доповнюють позовну заяву, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для відшкодування за рахунок відповідача понесені позивачем витрат за подальше доповнення адвокатом позовної заяви, зважаючи на те, що цю роботу він мав зробити під час написання позовної заяви. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на оплату послуг адвоката підготовка позовної заяви (5 год), підготовка та подача до суду відповіді на відзив (1 год), участь адвоката в судовому засіданні (4 судових засідання), з розрахунку 10000 грн + 2000 грн + 10000 грн.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом надано правильна оцінка обставинам, які впливають на розмір витрат, які підлягають відшкодуванню в рахунок оплати за надання правничої допомоги, проте помилково не враховано часу витраченого адвокатом на написання відповіді на відзив і додаткових пояснень.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зробив висновок про необхідність зміни додаткового судового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу зменшивши її до 22000 грн., в іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін. 
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування йому 5000 грн правничої допомоги за написання відзиву на апеляційну скаргу подану на додаткове рішення підлягають частковому задоволенню, а саме в межах 1000 грн, зважаючи на співмірність заявленої суми до предмету спору, з урахуванням того, що написання такого відзиву не потребувало від адвоката додаткових знать та зусиль, так як стосувалося обґрунтувань тієї суми правничої допомоги до стягнення, що визначалася самим адвокатом.
Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -
                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі №160/31915/23 – змінити в частині визначення суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу зменшивши її до 22000 (двадцять дві тисячі) гривень.
В іншій частині додаткове рішення суду першої інстанції - залишити без змін.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в рахунок відшкодування судових витрат понесених на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.          
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 07 серпня 2024 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва