Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/428/24 Головуючий у суді І-ї інстанції Молонова Ю. В. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2024 року.                                                                      м. Кропивницький

       Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі  секретаря судового засідання Забуранної Д.Р., захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Ковальова А.І., розглянувши в режимі відеоконференції у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2024, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2024 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 15.05.2024 о 01:22 годині, в м. Олександрія по вул. Чекістів, буд. 44, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп’яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота на відстані, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння за допомогою технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров’я у встановленому законом порядку відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення – адвокат Ковальов А.І. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати її, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вказує на те, що про дату та час судового засідання ані ОСОБА_1 , ані її захисник не повідомлялися, що позбавило їх можливості прийняти участь у засіданні суду та висловити свої доводи і заперечення.
Вказує і на те, що постанова суду прийнята за умов неповного з’ясування всіх істотних обставини справи та містить суперечливі висновки, зроблені на підставі дослідження неналежних доказів.
Зокрема, судом першої інстанції зроблений безпідставний висновок стосовно того, що ОСОБА_1 15.05.2024 керувала транспортним засобом та відповідно повинна була пройти огляд на стан сп’яніння. Такий висновок є передчасним та помилковим, оскільки ОСОБА_1 дійсно перебувала за кермом зазначеного транспортного засобу, проте рух вона не здійснювала та не мала наміру здійснювати, а автомобіль був припаркований на узбіччі неподалік її домоволодіння.
Викладені обставини з урахуванням недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом дають підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та з оскарженої постанови суду, розгляд справи у суді першої інстанції 31.07.2024 відбувся у відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Ковальова А.І. В матеріалах справи є лист суду від 02.08.2024 про направлення копії постанови суду захиснику (а.с.37). Водночас, даних щодо отримання ОСОБА_1 копії постанови суду або її захисником, у матеріалах справи відсутні. З клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду вбачається, що копію постанови суду захисник – адвокат Ковальов А.І. отримав лише 07.08.2024. Інші дані про отримання правопорушником або його захисником, раніше вказаної дати копії, постанови суду від 31.07.2024, в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на її апеляційне оскарження закінчився 10.08.2024. Разом з тим, копію постанови суду захисник отримав лише 07.08.2024, тому просив врахувати вказану обставину, та визнати її поважною причиною пропуску ним строку на апеляційне оскарження. З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу захисником подано до місцевого суду 15.08.2024 (а.с.38), а тому слід вважати, що строк на апеляційне оскарження постанови районного суду пропущено захисником з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно йому поновити.
Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвоката Ковальова А.І., який просив задовольнити апеляційну скаргу,перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.
Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 598377 від 15.05.2024 (а.с.1), відеозаписами вказаної події. (а.с.6)
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 598377 від 15.05.2024 водій ОСОБА_1 15.05.2024 о 01:22 годині, в м. Олександрія по вул. Чекістів, буд. 44, керувала транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота на відстані, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1)
З долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування працівник поліції виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував останній пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовилася, пояснивши, що в цьому немає необхідності, оскільки вона визнає, що вживала алкогольні напої. Працівником поліції було роз`яснено водієві ОСОБА_1 , що якщо особа відмовляється на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння, буде автоматично складено протокол про адміністративне правопорушення за п. 2.5 ПДР, за що також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.6)
Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.
Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Так, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, складено стосовно неї протокол про адміністративне правопорушення з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Дані відеозаписів досліджених судом апеляційної інстанції, з достовірністю вказують, що саме  ОСОБА_1 керувала транспортним засобом ЗАЗ Lanos, державний номерний знак НОМЕР_1 , а також підтверджуютьфакт відмови останньої від проходження перевірки на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі.
Твердження апеляційної скарги захисника, щоОСОБА_1 дійсно перебувала за кермом транспортного засобу, проте рух вона не здійснювала та не мала наміру здійснювати, а автомобіль був припаркований на узбіччі неподалік її домоволодіння, на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки повністю спростовується відеозаписами події від 15.05.2024, на якому зафіксовано, що працівниками поліції зупинено автомобіль, який рухався. За кермом вказаного автомобіля перебувала саме ОСОБА_1 , яка повідомила працівникам поліції, що повертається додому. Факт керування транспортним засобом на місці зупинки ОСОБА_1 не заперечувався.
За таких обставин, позицію сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом, суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення правопорушником від адміністративної відповідальності.
На переконання апеляційного суду, працівниками поліції дотримані вимоги закону щодо засвідчення факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп’яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу.
Матеріали справи не містять доказів, що до ОСОБА_1 від працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Доказів про порушення законодавства працівниками поліції апелянтом до суду апеляційної інстанції також не надано.
На відеозаписі зафіксовані дії працівників поліції та особи, що притягається до відповідальності, що у даному випадку є необхідним та достатнім для прийняття рішення по суті справи.
Відтак, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги адвоката Ковальова А.І. про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.
Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

        ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1  – адвокату Ковальову А.І.  строк на апеляційне оскарження постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2024 винесеної стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
           Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення  ОСОБА_1 – адвоката Ковальова А.І.  – залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31.07.2024, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького 
апеляційного суду Ремез П.М.