Номер провадження: 33/813/1897/24
Номер справи місцевого суду: 521/5344/24 
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       01.08.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Губара Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисниці Пацалової Тамари Велеріївни 
розглянувши апеляційну скаргу захисниці Пацалової Тамари Велеріївни 
на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2024 року
                                        ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що16 березня 2024 року о 14:00 год. в м. Одесі, вул. Космонавтів 17/4, ОСОБА_1 керував т.з. марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (виражене тремтіння пальців, неприродна блідість обличчя, почервоніння очей). Водій від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.
В апеляційній скарзі захисниця Пацалова Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначивши у протоколі про адміністративне правопорушення про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння у виді звуження зіниць очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, правоохоронці не надали суду доказів, які б підтверджували наявність цих ознак. З відеозапису, долученого поліцейськими убачається, що зазначені вище ознаки у водія були відсутні, тобто були відсутні правові підстави для направлення водія на медичний огляд, у той час як фактично, на думку захисниці, підставою для висловлення на адресу 
ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння слугувало те, що відносно водія нещодавно вже було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Також посилаючись на відеозапис захисниця зазначає, що на вимогу правоохоронців ОСОБА_1 погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я, проте поліцейські не доставили водія до медичного закладу, чим порушили вимоги Інструкції. Крім того захисниця, звертає увагу, що відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_1 чітко розуміє, що у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та за результатами його розгляду, можливе накладення штрафу у розмірі 17000 грн, а з урахуванням протоколу складеного раніше, йому доведеться сплатити загальну суму штрафу у розмірі 34000 грн, через що водій наполягав на проходженні огляду. На думку захисниці, поліцейські фактично не бажаючи супроводжувати ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, почали вводити його в оману, надаючи інформацію, яка не відповідає дійсності, зокрема, поліцейські маніпулювали тим, що у тому разі, якщо ОСОБА_1 тиждень потому вживав наркотичні засоби, то результати експертного дослідження у будь-якому разі покажуть те, що він знаходиться у стані наркотичного сп`яніння. Також правоохоронці переконували ОСОБА_1 у тому, що у разі складення протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження медичного огляду, то судом будуть об`єднані ці протоколи в одне судове провадження, що впливатиме на загальний вид та розмір адміністративного стягнення. На переконання захисниці, зібрані у цій справі докази є штучними, які створені поліцейськими з метою неправомірного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, наряду із тим, що правоохоронці скористалися юридичною необізнаністю ОСОБА_1 та його страхом бути притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП. 
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисниця Пацалова Т.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Вислухавши ОСОБА_1 та його захисницю Пацалову Т.В., перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисницею не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у місці і часі, зазначених у протоколі, а також те, що обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі" (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" ("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).
Згідно зп. 2.5 Правил дорожнього руху, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735 (далі - Інструкція).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4 розділу I Інструкції)
Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 розділу I Інструкції).
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 Розділу II Інструкції).
Наведені вище вимоги національного законодавства правоохоронцями дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД 
№5852557 від 16 березня 2024 року, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписі, долученому правоохоронцями до матеріалів справи.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 
№5852557 від 16 березня 2024 року, поліцейськими зафіксовано, що: «16 березня 2024 року о 14:00 год. в м. Одеса, вул. Космонавтів, 17/4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Sens» державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування відсторонено, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП».
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень та внесення особистих пояснень.
З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисниця не оспорює, убачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у останнього, поліцейськими виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме – звужені зіниці очей, які не реагують на світло (13:51:18-13:51:48 – час вказаний на відеозаписі). Також за допомогою відеозапису зафіксовано, що хоча спочатку ОСОБА_1 і заперечував наявність у нього цих ознак, встановлених поліцейськими, однак згодом підтвердив, що приблизно тиждень потому він вживав «маріхуану» (13:54:21 – час вказаний на відеозаписі). Крім того, матеріалами відеозапису підтверджується, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд у закладі охорони здоров`я (13:53:21), однак в подальшому через деякий час, ОСОБА_1 все ж таки змінив свою позицію, та відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров`я (14:06:41 – час вказаний на відеозаписі). 
Аргументи захисниці щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а відтак і правових підстав для направлення його на огляд до закладу охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє, оскільки з відеозапису, долученого правоохоронцями убачається, що ОСОБА_1 підтвердив правоохоронцям факт вживання ним наркотичних засобів упродовж останнього тижня, а тому, наряду з установленими у водія фактичними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло) у поліцейських були достатні та вагомі підстави для висловлення на адресу водія вимоги виконати обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР.
Доводи захисниці про те, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, проте поліцейські усупереч вимогам Інструкції не доставили його до медичного закладу, та надали йому інформацію, яка не відповідає дійсності, переконавши відмовитися від проходження такого огляду, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
Так, дійсно з відеозапису убачається, що на першу вимогу поліцейських пройти огляд у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 погодився, при цьому зазначав, що відносно нього вже було складено протокол про адміністративне правопорушення за 
ст. 130 КУпАП, наполягав, що не вживав наркотичних речовин та працює з кислотою, що і може викликати таку реакцію очей. Поліцейський у відповідь зазначив, що він не є медичним працівником, тоді як у водія є певні ознаки, які визначені законом і якими правоохоронці керуються. На уточнююче запитання поліцейського на предмет вживання наркотичних речовин, ОСОБА_1 відповів, що приблизно тиждень тому вживав «маріхуану». Після чого інший поліцейський вказав, що з урахуванням того, що відносно ОСОБА_1 вже було складено протокол про адміністративне правопорушення за 
ч.1 ст. 130 КУпАП і судом у цій справі не прийнято рішення, тому у цьому разі його дії будуть кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП і скоріш за все, суд об`єднає ці справи у одне провадження. Після чого ОСОБА_1 запитав поліцейських про те, якщо він наразі відмовиться від проходження огляду, то чи загрожуватиме йому штраф у розмірі 34000 грн, на що поліцейський відповів, що такі дії водія будуть кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, тому суд ймовірно об`єднає ці провадження в одне. Також поліцейський роз`яснив, що у разі, якщо ОСОБА_1 погодиться пройти огляд у закладі охорони здоров`я, зважаючи на тривалість часу дослідження біологічних матеріалів, також ймовірно, що протокол про адміністративне правопорушення у такому разі вже буде складено за ч.2 ст. 130 КУпАП. Після чого поліцейські зазначили, що все залежить від рішення, прийнятого водієм, у разі його бажання правоохоронці можуть його доставити до закладу охорони здоров`я. Обміркувавши власне рішення, ОСОБА_1 вирішив відмовитися від проходження огляду. 
Із викладеного убачається, що у цій справі, рішення відмовитися від проходження огляду було волевиявленням саме ОСОБА_1 , який на власний розсуд, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, поліцейськими забезпечено та надано достатньо часу ОСОБА_1 з метою прийняття відповідного рішення, без будь-якого тиску на нього зі сторони правоохоронців.
Інтерпретування на власний розсуд поліцейськими, можливих (ймовірних) процесуальних рішень суду щодо об`єднання провадження, а також правової кваліфікації дії ОСОБА_1 у майбутньому (за результатами проведення медичного огляду) не має правового значення у даному конкретному випадку, оскільки остаточне рішення щодо відмови від проходження огляду, у добровільній формі було прийнято водієм, який був достеменно обізнаний та усвідомлював можливі негативні правові наслідки правового (юридичного) характеру у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Іншими доводами апеляційну скаргу захисниця не обґрунтовує.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно дост. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисниці Пацалової Тамари Велеріївнизалишити без задоволення.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 10 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                Ю.П. Лозко