Номер провадження: 22-ц/813/2697/24 
Справа № 947/920/21
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2024 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/920/21
Номер провадження: 22-ц/813/2697/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
-головуючого судді - Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
-суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Губара Д.В.,

учасники справи:
-позивач –  ОСОБА_1 ,
-відповідачі –  1) ОСОБА_2 , правонаступником якого є - ОСОБА_3 , 2) ОСОБА_4 , 

    розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісною позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є -  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, зустрічним позовом  ОСОБА_2 , правонаступником якого є -  ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна, про припинення договору іпотеки та виключення запису з реєстру іпотек, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Васильків О.В. о 14 годині 56 хвилині 04 вересня 2023 року, повний текст рішення складений 13 вересня 2023 року,

встановив:
2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за Договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 01.08.2017, реєстровий №2148, з урахуванням змін внесених додатковим договором до договору позики від 07.02.2018 року в розмірі – 117 780 доларів США в еквіваленті у національній валюті – гривні по курсу НБУ на день ухвалення рішення по справі, що включає: - суму основного боргу в розмірі – 52 000 доларів США; - штраф у розмірі – 65 780 доларів США; 2) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 01.08.2017, реєстровий № 2148, у розмірі – 117 780 доларів США в еквіваленті у національній валюті – гривні по курсу НБУ на день ухвалення рішення по справі, звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 01.08.2017, реєстровий №2149, з урахуванням змін внесених додатковим договором від 07.02.2018 року, а саме на - квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , власником якого є - ОСОБА_2 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 01.08.2017 р. між ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого позичальник отримав кошти у розмірі – 1 546 428,00 грн., що еквівалентно – 59 800 доларів США. Повернення коштів повинно було відбуватися частинами, останній платіж не пізніше – 07.08.2018 року.
21.02.2018 року відбулася заміна кредитора. ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_1 суму боргу в повному обсязі, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 .. У лютому 2018 року ОСОБА_2 був повідомлений про заміну кредитора.
Згідно графіку ОСОБА_2 повернув кошти у сумі – 7 800 доларів США, заборгованість становить – 52 000 доларів США. Штраф (п. 5 договору позики) становить – 12% від суми у розмірі – 12% за перший місяць прострочки, за кожний наступний місяць – 3,5%. Загальний розмір штрафу з серпня 2018 р. по 07.01.2022 р. становить – 65 780 доларів США. Таким чином, загальний розмір боргу становить – 117 780 доларів США = 52 800 доларів США (основний борг) + 65 780 доларів США (штраф).
У забезпечення виконання обов`язків позичальника за договором позики був укладений 01.08.2017 року договір іпотеки. Предметом іпотеки є - квартира, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , власником якого є - ОСОБА_2 (Т. 1, а. с. 1 – 5).

Позиція відповідача в суді першої інстанції

Не визнавши вищевказаний позов ОСОБА_1 , у лютому 2021 року адвокат Муконін О.В., діючий від імені ОСОБА_2 , подав вищевказаний позов до ОСОБА_1 , в якому просить: 1) припинити іпотеку за іпотечним договором від 01.08.2017 року, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрованим в реєстрі за №2149 з урахуванням положень додаткового договору від 07.02.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за №689; 2) зареєструвати відомості про припинення іпотеки у встановленому законодавством порядку, а саме: - припинити заборону, скасувати та вилучити запис №21670048 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження жилого приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що був внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі Іпотечного договору від 01.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2149; - припинити іпотеку, скасувати та вилучити запис №21669656 з Державного реєстру іпотек про обтяження жилого приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що був внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. до Державного реєстру іпотек на підставі Іпотечного договору від 01.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2149.
ОСОБА_2 обґрунтовує вимоги зустрічного позову тим, що навіть якщо припустити, що за заявою ОСОБА_4 до позивача ОСОБА_1 перейшли права нового кредитора за договором позики від 01.08.2017 року та додаткового договору до нього від 07.02.2018 року, то за іпотечним договором від 01.08.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. за №2149 та додатковим договором до нього від 07.02.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за №689, мали б відбутися відповідні зміни в державному реєстрі іпотек стосовно кредитора також. 
Виходячи зі змісту заяви ОСОБА_5 від 07.07.2020 року, основне зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики від 01.08.2017 року та додаткового договору до нього від 08.02.2018 року припинені у повному обсязі. Тому на підставі ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека за іпотечним договором від 01.08.2017 року з урахуванням положень додаткового договору від 07.02.2018 року також припиняється (Т. 1, а. с. 44 – 48).
Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2022 року до участі у справі залучено ОСОБА_3 у якості правонаступника  ОСОБА_2 (Т. 1, а. с. 197 – 198).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1   до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4   про стягнення боргу за договором позики.
У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3  до  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна про припинення договору іпотеки та виключення запису з реєстру іпотек відмолено. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 , як представника ОСОБА_1 , усі зобов`язання ОСОБА_3 за договором позики виконанні у повному обсязі. На підтвердження зустрічних позовних вимог суду не було надано оригіналу іпотечного договору (Т. 2, а. с. 116 – 124).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 

Адвокат Олексієнко М.С., діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики. Просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року у відмовленій частині позовних вимог скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути заборгованість за договором позики у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт посилається на те, що: 1) помилковими є посилання суду на виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики у повному обсязі. В матеріалах справи є тільки дві розписки про часткове погашення боргу. Жодної розписки про погашення боргу в повному обсязі матеріали справи не містять; 2) складання нотаріальної заяви ОСОБА_5 від 07.07.2020 р. не є підтвердженням виконання зобов`язання. Лише передача оригіналу вказаної заяви відповідачу могло б бути підтвердженням того, що зобов`язання виконано; 3) не відповідають дійсності посилання суду на ненадання представником позивача копії іпотечного договору, оскільки такий було додано позовної заяви (Т. 2, а. с. 130 132 зворотна сторона). 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про припинення іпотеки за іпотечним договором, здійснення реєстрації  відомостей про припинення іпотеки. Просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт посилається на те, що: 1) суд надав неправильну оцінку нотаріальній заяві ОСОБА_5 , який представляв інтереси ОСОБА_1 , про виконання зобов`язань за договором позики з повернення коштів у повному обсязі; 2) суд відмовив у задоволенні зустрічного позову, у зв`язку з відсутністю копії іпотечного договору. Разом з тим, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання його представника про витребування оригіналів усіх доказів на підтвердження первісних позовних вимог; 3) правильно встановивши факт припинення його зобов`язань за договором позики, суд разом з тим безпідставно відмовив у задоволенні зустрічного позову (Т.2, 167 – 172). 

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.10.2023 року залишено без руху апеляційну скаргу адвоката Олексієнко М.С., діючої від імені ОСОБА_1 (Т. 2, а. с. 142 – 142 зворотна сторона).
24.10.2023 року адвокат Олексієнко М.С., діюча від імені ОСОБА_1 , надала заяву, якою усунуто недоліки апеляційної скарги (Т. 2, а. с. 145 – 149).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою адвоката Олексієнко М.С., діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2023 року (Т. 2, а. с. 152  - 152 зворотна сторона).  
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.10.2023 року закінчено підготовку справи до розгляду в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою адвоката Олексієнко М.С., діючої від імені ОСОБА_1 .. Призначено розгляд справи у приміщенні апеляційного суду (Т. 2, а. с. 154).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.11.2023 року залишено без руху апеляційну скаргу  ОСОБА_3 (Т. 2, а. с. 159 – 160).
29.11.2023 року ОСОБА_3 надав заяву, якою усунуто недоліки апеляційної скарги (Т. 2, а. с. 166 – 172).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_3  на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.09.2023 року (Т. 2, а. с. 177 - 177 зворотна сторона).  
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2023 року закінчено підготовку справи до розгляду в апеляційній інстанції за апеляційною скаргою  ОСОБА_3 .. Призначено розгляд справи у приміщенні апеляційного суду (Т. 2, а. с. 154).
У судовому засіданні адвокат Олексієнко М.С., діюча від імені ОСОБА_1 , підтримала доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила залишити без задоволення.
Представник ОСОБА_3 – ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 .. Апеляційну скаргу адвоката Олексієнко М.С., діючої від імені ОСОБА_1 , просив залишити без задоволення.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

01.08.2017 року між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. (Т. 1, а. с. 7 – 8).
Відповідно до вказаного договору представник Позикодавця передав, а Позичальник прийняв у власність кошти у сумі - 1 546 428,00 грн., що на момент укладення цього договору становить – 59 800,00 доларів США, без нарахування відсотків та зобов`язується повернути її у строк - до 01.02.2018 року. Повернення грошей здійснюється у гривні з 25.08.2017 року згідно визначеного у договорі графіку.
07.02.2018 року між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 укладено ще два додаткових договори до договору позики, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. (Т. 1, а. с. 9 – 10), відповідно до яких позичальник зобов`язується повернути грошові кошти до 07.08.2018 року та визначається новий графік повернення боргу.
У розписках від 07.02.2018 року та 30.08.2017 року зазначено, що ОСОБА_5 , який діє за довіреністю від ОСОБА_4 , отримав – 1 300 доларів США від ОСОБА_2 в рахунок боргу за договором позики (Т. 1 а. с. 42).
У забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вищевказаним договором позики між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 01.08.2017 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., реєстровий № 2150. Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є – квартира АДРЕСА_2 , загальною площею – 84,9 кв. м., житловою – 49,9 кв. м. (Т, 2, а. с. 204 – 207 зворотна сторона).
21.02.2018 року відповідач ОСОБА_4 склала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., відповідно до якої ОСОБА_4 сповіщає, що між нею та громадянином ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 01.08.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №2148, зі всіма змінами та доповненнями до нього, та іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 01.08.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №2149, за якими свої зобов`язання ОСОБА_2 станом на 21.02.2018 року не виконав.
ОСОБА_4 повідомляє, що 21.02.2018 року отримала від громадянина ОСОБА_1 суму боргу в повному обсязі, в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вищевказаними договорами.
ОСОБА_4 дає згоду, що у зв`язку з виконанням вищевказаних зобов`язань до ОСОБА_1 переходять всі права та обов`язки Позикодавця/Іпотекодержателя за вищевказаними договором позики та іпотечним договором.
У зв`язку з переведенням на ім`я ОСОБА_1 всіх прав та обов`язків Позикодавця/Іпотекодержателя за вищевказаними договорами, вважає, що розрахунки проведені у повному обсязі, майнових та немайнових претензій до ОСОБА_1 , а також до Позичальника/Іпотекодавця ОСОБА_2 , не має. У подальшому з позовними вимогами до ОСОБА_1 відносно вищевказаних договорів до суду звертатись не буде (Т. 1, а. с. 11).
07.07.2020 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська О.С. посвідчила заяву, якою ОСОБА_5 , представник ОСОБА_1 , підтвердив виконання зобов`язань ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за Договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., 01.08.2017 року за реєстровим номером 2148, а також сповістив, що будь-яких матеріальних та моральних претензій щодо виконання зобов`язань ОСОБА_2 , як Позичальником за вищевказаним Договором позики, ОСОБА_1 не має. Цією заявою ОСОБА_5 підтвердив, що всі зобов`язання ОСОБА_2 за вищезазначеним Договором позики виконані у повному обсязі та припинені (Т.1, а. с. 43).
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 09.02.2021 року власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 . При цьому 01.08.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. зареєстровано обтяження. Підстава обтяження: договір іпотеки, серія та номер: 2149, виданий 01.08.2017 року, видавник: ОСОБА_7 ; договір позики, серія та номер: 2148, виданий 01.08.2017 року, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська О.С. Обтяжувач: ОСОБА_4 (Т.1, а. с. 54 - 57).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 11.06.2021 року складено відповідний актовий запис №7987, що вбачається з свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Т. 1, а. с. 134).
З копії спадкової справи №1276/2021, заведеної 12.11.2021 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , вбачається, що спадкоємцем померлого є його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який звернувся до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції частково не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Виходячи за змісту апеляційної скарги адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , та апеляційної скарги ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції оскаржується у повному обсязі.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.
Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч. ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів частково не погоджується з висновками суду першої інстанції. 

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до законних та обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні первісного позову з тих підстав, що згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_5 , як представника ОСОБА_1 , усі зобов`язання ОСОБА_3 за договором позики виконанні у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги про те, що нотаріально посвідчена заява ОСОБА_5 від 07.07.2020 р. не є підтвердженням погашення боргу, крім того оригінал вказаної заяви знаходиться у позикодавця, що також свідчить про не повернення боргу, колегія суддів відхиляє, оскільки вказана заява не є борговим документом. У вказаній заяві, оригінал якої було досліджено апеляційним судом, зафіксовані певні факти, зокрема, щодо виконання зобов`язання за договором позики у повному обсязі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , не спростовують вищевказані висновки суду, зводяться до переоцінки доказів по справі. 
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 ..
Закон України «Про іпотеку», є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, визначено загальні поняття, зокрема: - іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель мас право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; - основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі- продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникне з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; - майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.
Частиною 1 статті 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно з ч. 1 ст. 583 ЦК України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
Відповідно до ст. 17 Законом України «Про іпотеки»  іпотека припиняється у разі:  - припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору;  - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;  - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки;  - визнання іпотечного договору недійсним;  - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;  - з інших підстав, передбачених цим Законом.
Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції послався на те, що сторони не надали суду іпотечний договір. Сторона відповідача надала апеляційному суду оригінал вищевказаного іпотечного договору від 01.08.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., реєстровий № 2150. Предметом іпотеки за вказаним іпотечним договором є – квартира АДРЕСА_2 , загальною площею – 84,9 кв. м., житловою – 49,9 кв. м..
Таким чином, у зв`язку із тим, що встановлено припинення основного зобов`язання за договором позики від 01.08.2017 року, укладеним між ОСОБА_4 , від імені якої діяв ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , то правовідносини за іпотечним договором від 01.08.2017 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., реєстровий № 2150 також є припиненими. Зустрічні позовні вимоги в цій частині є доведеними.
Разом з тим, колегія суддів вважає передчасними позовні вимоги ОСОБА_3 про реєстрацію відомостей про припинення іпотеки у встановленому законодавством порядку, а саме: - припинити заборону, скасувати та вилучити запис №21670048 з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону відчуження жилого приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що був внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі Іпотечного договору від 01.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2149; - припинити іпотеку, скасувати та вилучити запис №21669656 з Державного реєстру іпотек про обтяження жилого приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що був внесений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. до Державного реєстру іпотек на підставі Іпотечного договору від 01.08.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2149.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми процесуального права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.
Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у повному обсязі у задоволенні зустрічного позову, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення вказаних позовних вимог за вищевказаного обґрунтування. 
Врешті рішення необхідно залишити без змін.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський
апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Олексієнко Марії Сергіївни, діючої від імені ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 – задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 – скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 , правонаступником якого є -  ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна, про припинення договору іпотеки та виключення запису з реєстру іпотек – задовольнити частково. 

Припинити правовідносини за іпотечним договором від 01 серпня 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С., зареєстрованим в реєстрі за №2149, з урахуванням положень додаткового договору від 07.02.2018 року, зареєстрованим в реєстрі за №689.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 16 червня 2024 року.

Головуючий суддя:                                         А. П. Заїкін

Судді:                                                          С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе