УХВАЛА
26 червня 2024 року
м. Київ
справа № 643/4119/23
провадження № 61-7725ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., 
Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Блохіна Наталія Вікторівна, на постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів.
Позивач просив визнати незаконним самовільне перерахування АТ КБ «ПриватБанк» 29 червня 2022 року грошових коштів з його карткового рахунку у розмірі 59 680,00 грн; зобов`язати відповідача відновити зазначені грошові кошти на картковому рахунку; визнати незаконним списання відповідачем грошових коштів у вигляді відсотків за використання кредитного ліміту 01 лютого 2023 року у розмірі 1 933,16 грн, 01 березня 2023 року - 1 746,08 грн та 01 квітня 2023 року - 1 933,16 грн; зобов`язати відповідача відновити грошові кошти на картковому рахунку позивача; зобов`язати відповідача скасувати відсотки, пеню (штрафні санкції), нараховані за наслідками проведення операцій з перерахування 29 червня 2022 року грошових коштів у розмірі 59 680,00 грн.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року позов задоволено.
Визнано незаконним списання 29 червня 2022 року з карткового рахунку 
№ НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , грошових коштів у розмірі 59 680,00 грн.
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути грошові кошти в розмірі 
59 680,00 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку ОСОБА_1 , із якого їх було знято 29 червня 2022 року внаслідок несанкціонованих операцій.
Визнано незаконним списання грошових коштів у вигляді відсотків за використання кредитного ліміту 01 лютого 2023 року у розмірі 1 933,16 грн, 01 березня 2023 року - 1 746,08 грн, 01 квітня 2023 року -1 933,16 грн з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 .
Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» повернути грошові кошти списані у вигляді відсотків за використання кредитного ліміту 01 лютого 2023 року 
у розмірі 1 933,16 грн, 01 березня 2023 року - 1 746,08 грн, 01 квітня 
2023 року - 1 933,16 грн шляхом їх відновлення на картковому рахунку ОСОБА_1 , з якого їх було знято.
Стягнено з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн та на користь держави судовий збір - 2 147,20 грн.
Постановою Харківського апеляційного суду від 16 травня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 10 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Компенсовано за рахунок держави сплачений АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 220,80 грн.
26 травня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Блохіна Н. В., через підсистему «Електронний Суд» направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2024 року та залишити в силі рішення Московського районного суду м. Харкова 
від 10 серпня 2023 року.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року 
№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року                            № 10-р(II)/2023). Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року                        № 10-р(II)/2023).
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про захист прав споживачів.
Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судові рішення у такій справі підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено. 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Блохіна Наталія Вікторівна, на постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                      В. М. Ігнатенко
                                                                                                  А. С. Олійник
                                                                                                  І. М. Фаловська