Справа № 158/3060/23  Провадження №33/802/419/24 	Головуючий у 1 інстанції:Польова М. М. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
з участю секретаря судового засідання – Хомік В.О.,
захисника – Плебановича А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. та представника потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвоката Янчарук О.І. на постанову стосовно  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою суду провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ст.247 КпАП України у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №200074 від 16.09.2023  ОСОБА_2 16.09.2023 року о 10 годині 31 хвилин на автодорозі Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, с. Пальче + 111 км, керував транспортним засобом «Renault Dokker» д.н.з.  НОМЕР_1 , виконуючи поворот або перестроювання ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault Magnum DXI 480» д.н.з.  НОМЕР_2  під керуванням  ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3б, п.10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КпАП України.
У поданих апеляційних скаргах:
- представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Конюшко Д.Б. оскаржує судове рішення, оскільки вважає, що суд прийняв рішення виключно на підставі висновку експерта не оцінивши матеріали справи та протоколу про адміністративне правопорушення. На думку апелянта, його довіритель надав чіткі показання щодо своїх дій, з яких можливо зробити висновок про відсутність порушень ПДР в його діях. При цьому, саме порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху спричинили ДТП та вказані порушення, на переконання останнього, повністю встановлені матеріалами справи. 
Просить постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2024 року скасувати, прийняти нову та закрити провадження у справі у зв`язку з спливом строків накладення адміністративного стягнення. 
- представник потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвокат Янчарук О.І. вважає оскаржену постанову необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню. Звертає увагу, що судом не з`ясовано всіх фактичних обставин справи, та саме дії ОСОБА_2 , який не дотримався під час керування транспортним засобом вимог ПДР, знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до пошкодження транспортних засобів. З огляду на наведене, просить скасувати постанову стосовно ОСОБА_2 та прийняти нову, якою останнього визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
До початку апеляційного розгляду представник потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвокат Янчарук О.І. подав заяву, зміст якої свідчить про те, що потерпілий висловив бажання відкликати апеляційну скаргу і просив її залишити без розгляду.
За приписами ч.6 ст.294 КпАП України неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У судове засідання апеляційної інстанції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , потерпілий ОСОБА_1 та представники потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду.
Тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних вище учасників у судовому засіданні.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника ОСОБА_2 – адвоката Плебановича А.С., який не заперечував проти задоволення поданої представником потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвокатом Янчаруком О.І. заяви та заперечив проти задоволення апеляції представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Д.Б., доходжу такого висновку.
Відповідно до вимог ч.2 ст.7, ч.3 ст.8 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно з вимогами ст.294 КпАП України, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, потерпілим та його представником.
Через те, що нормами чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення не встановлено процедури відмови особи від поданої апеляційної скарги, з урахуванням усталеної судової практики, виникає необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права, а саме кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог закону, особа має право відкликати апеляційну скаргу, а суд апеляційної інстанції за таких обставин вправі закрити апеляційне провадження.
Враховуючи, що представник потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвокат Янчарук О.І. просив залишити його апеляцію без розгляду, тобто відкликав її, тому апеляційне провадження за його апеляційною скаргою підлягає закриттю.
Разом з тим, апеляційний перегляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 здійснюється за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Д.Б.
Відповідно до положень ст.ст.245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом першої інстанції при винесенні оскарженої постанови дотримано вимог ст.280 КпАП України, а саме повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку схемі наслідків дорожньо-транспортної пригоди а зміст постанови відповідає вимогам ст.283 КпАП України.
Даючи оцінку доказам по справі суд першої інстанції правильно дійшов висновку та визнав невинуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КпАП України.
Доводи апелянта, що суд прийняв рішення виключно на підставі висновку експерта є необґрунтованими враховуючи наступне.
Згідно ст.273 КпАП України експерт призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, серед основних завдань автотехнічної експертизи є установлення відповідності дії водія транспортного засобу у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху, наявності у водія можливості запобігти пригоді з моменту виникнення небезпеки, відповідності з технічної точки зору дій водія вимогам Правил дорожнього руху, а також встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями водія та ДТП.
Таким чином, оскільки встановити відповідність технічних дій водіїв транспортних засобів у даній дорожній ситуації технічним вимогам Правил дорожнього руху можливо лише за допомогою спеціальних знань, тому було задоволено клопотання захисника про призначення комісійної судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди та призначено комісійну судову інженерно-транспортну експертизу.
Відповідно до висновку експерта від 18.03.2024 №4317/4626-Е на підставі повного дослідження всіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення експертами надано, зокрема, наступні висновки:
- у ситуації, що розглядається, водій автомобіля марки Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.1 та п.10.8 Правил дорожнього руху, а саме: маючи намір виконати поворот ліворуч повинен був переконатись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, своєчасно перестроїтись на смугу гальмування і знижувати швидкість;
- у ситуації, що розглядається, водій автопоїзда в складі автомобіля марки «Renault Magnum DXI 480» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Schmitz» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4, п.12.9(б) та п.12.3 Правил дорожнього руху, а саме: рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, а у разі виникнення йому небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не змінюючи смуги руху;
- при наданих судом матеріалах визначити чи мав технічну можливість уникнути зіткнення водій автопоїзда в складі автомобіля марки «Renault Magnum DXI 480» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Schmitz» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 не представляється можливим;
- в діях водія автопоїзда в складі автомобіля марки «Renault Magnum DXI 480» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «Schmitz» р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам п.12.4, п.12.9 (б) та п.12.3 Правил дорожнього руху, але встановити чи знаходились його дії в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не представляється можливим;
- визначити чи має місце в діях водія автомобіля марки Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху не представляється можливим.
Крім того, експерти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їхніми підписами, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави ставити під сумнів зроблені експертами висновки, з чим погоджується і апеляційний суд.
Отже, на думку апеляційного суду, місцевим судом підставно взято до уваги згаданий висновок експерта, яким надано відповіді на питання важливі для встановлення причин ДТП.
Доводи представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшко Д.Б. в апеляційній скарзі стосовно механізму розвитку даної дорожньо - транспортної пригоди є недоведеними та нічим не підтверджені.
Разом з тим, посилання апелянта щодо невідповідності рішення суду матеріалам справи та протоколу про адміністративне правопорушення є власним суб`єктивним тлумаченням обставин справи на противагу висновку експертизи, яка проведена кваліфікованими експертами, а саме в.о. завідувача Волинським відділенням Львівського НДІСЕ ОСОБА_5 та старшим науковим співробітником відділу ІТД Волинського відділення Львівського НДІСЕ ОСОБА_6 , які мають вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальностями 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» та 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку нанесеного власнику транспортного засобу» та стаж експертної роботи з 1997 року та з 2003 року.
Відповідно до змісту ст.124 КпАП України відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення водієм "Правил дорожнього руху України", що спричинило пошкодження транспортних засобів чи іншого майна.
Будь-які достатні і переконливі докази щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України в матеріалах справи відсутні.
Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Таким чином висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України є правильним та відповідає дійсним обставинам справи.
Інші доводи апелянта щодо незаконності оскарженої постанови не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Підстав для скасування чи зміни постанови судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2024 рокустосовно  ОСОБА_2 суд не вбачає у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 247, 294 КпАП України, 
П О С Т А Н О В И В
Заяву представника потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвоката Янчарук О.І. про залишення апеляційної скарги без розгляду задовольнити. 
Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ПП «Аграрна компанія 2004» - адвоката Янчарук О.І. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2024 рокустосовно  ОСОБА_2 .
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Конюшка Д.Б. залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 травня 2024  рокустосовно  ОСОБА_2 — без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                                В. В. Гапончук