ПОСТАНОВА                                                                    
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 335/8340/20
провадження № 61-12913св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідачі: Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради, Головне управління національної поліції в Запорізькій області, Державна казначейська служба України,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Аветисяна Роберта Миколайовича, який представляє свої інтереси та інтереси ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 року 
у складі судді Воробйова А. В. та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Гончар М. С., Маловічко С. В., Подліянової Г. С.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2020 року  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі - КП «Облводоканал»), Головного управління національної поліції в Запорізькій області (далі - ГУ НП в Запорізькій області), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про стягнення майнової шкоди та пені.
 
Позов мотивований тим, що 04 квітня 2012 року між КП «Облводоканал» (зберігач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Променергосервіс» (далі - ТОВ «НВП «Променергосервіс») (поклажодавець) укладено договір зберігання № 4-04-12 (далі - договір зберігання), за умовами якого поклажодавець передає на зберігання з подальшою реалізацією, 
а зберігач приймає і зобов`язується зберігати до моменту придбання та застосування у своїй технології препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) 
в кількості 18 000 кг (далі - майно) (пункт 1.1). Зберігач зобов`язаний: прийняти майно; забезпечити збереження майна протягом строку дії цього договору; повернути майно за першою вимогою поклажодавця; нести матеріальну відповідальність за псування, втрату, недостачу майна 
(пункт 2.1). 
 
Згідно з актом приймання-передачі від 16 квітня 2012 року, який 
є невід`ємною частиною договору, поклажодавець передав, а зберігач прийняв «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) в кількості 15 тонн.
 
Відповідно до пункту 1.4 договору зберігання придбання зберігачем майна («Сіквест» ортополіфосфат натрію) в кількості 18 000 кг у власність для застосування у своїй технології відбувається на підставі договору купівлі-продажу.
 
У зв`язку з тим що зберігач не придбав майно і не заплатив за нього гроші, 
29 травня 2019 року поклажодавець направив зберігачу претензію № 1 
з вимогою повернути препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію). 
 
13 березня 2020 року поклажодавець направив зберігачу повтору претензію 
з проханням повернути препарат «Сіквест».
 
Листом від 16 березня 2020 року № 12/0444 зберігач повідомив, що препарат «Сіквест» був вилучений співробітниками поліції Олександрівського 
ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2017 року 
у справі № 331/8440/17, якою надано тимчасовий доступ до речей 
і документів, з подальшим їх вилученням у кримінальному провадженні 
№ 12017080020003403, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 листопада 2017 року за статтею 356 КК України, 
з можливістю передання законному власнику ТОВ «НВП «Променергосервіс», які перебувають у володінні КП «Облводоканал», а саме препарат «Сіквест». Вказаний препарат у КП «Облводоканал» відсутній. Зберігач порекомендував для повернення препарату звертатися до Олександрівського 
ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.
 
Позивачі вказували, що дії старшого слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Тимошенко А. В. щодо вилучення та передання препарату «Сіквест» є незаконними.
 
ТОВ «НВП «Променегосервіс» у зв`язку з бойовими діями з 2014 року не веде будь-якої діяльності, не подавало заяви про внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення. Заяви ОСОБА_5 не підписував, печатки підприємства на неї не ставив. 
 
Відомості до ЄРДР внесено з порушенням правил територіальної підсудності. 
 
Старший слідчий СВ Олександрівського ВП ДВП НУНП в Запорізькій області Тимошенко А. В. вилучив 8 675 кг препарату «Сіквест» з огляду на такий розрахунок: 107 відер х 25 кг = 2 675 кг і 40 бочок х 150 кг = 6 000 кг, всього 
2 675 + 6000 = 8 675 кг.
 
Відповідно до пункту 4 договору зберігання вартість препарату «Сіквест» за 
1 кг становила 25,00 дол. США.
 
Тому розмір шкоди, заподіяної ТОВ «НВП «Променергосервіс» незаконними діями старшого слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП 
в Запорізькій області, становить: 216 875,00 дол. США (8 675 кг х 
25,00 дол. США), що за курсом НБУ станом на 25 вересня 2020 року еквівалентно 612 6436,81 грн, яка повинна бути стягнена з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка Державного бюджету України через ДКСУ. 
 
Позивачі також зазначали, що на зберігання КП «Облводоканал» ТОВ «НВП «Променергосервіс» здало 15 000 кг препарату «Сіквест». Старший слідчий 
СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області Тимошенко А. В. вилучив 8 675 кг, тобто 6 325 кг (15 000 кг - 8 675 кг) препарату «Сіквест» залишилося на зберіганні у КП «Облводоканал».
 
На дві претензії і заяву від 23 червня 2020 року КП «Облводоканал» препарат «Сіквест» в добровільному порядку не повернуло, а тому КП «Облводоканал» зобов`язане виплатити 6 325 кг х 25,00 дол. США = 158 125,00 дол. США, що еквівалентно 4 466 825,69 грн.
 
Також, посилаючись на норми статей 549, 552 ЦК України, статей 230, 231 ГК України, позивач вказує, що відповідно до пункту 4.4 договору зберігання за несвоєчасне повернення майна КП «Облводоканал» зобов`язане виплатити ТОВ «НВК «Променергосервіс» пеню в розмірі 0,2 відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення, яка за період з 01 липня 2020 року до 
25 вересня 2020 року становить 27 197,5 дол. США, що еквівалентно 768 294,02 грн (158 125,00 дол. США х 86 днів прострочення 
х 0,2 відсотка).
 
24 серпня 2020 року між ТОВ «НВП «Променергосервіс» і позивачами укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким ТОВ «НВП «Променергосервіс» передало належне йому право вимоги згідно 
з договором зберігання право вимоги що належне первісному кредитору за основним договором в рівних частинах. До нових кредиторів переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору, в рівних частинах, тобто по 1/3 частини кожному.
 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просили стягнути 
з КП «Облводоканал» на їх користь майнову шкоду в розмірі 4 466 825,69 грн 
в рівних частинах по 1 488 941,89 грн кожному; стягнути з КП «Облводоканал» на їх користь пеню в розмірі 768 294,02 грн в рівних частинах по 
256 098,00 грн кожному; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка Державного бюджету України через ДКСУ на їх користь майнову шкоду в розмірі 6 126 436,81 грн 
в рівних частинах по 2 042 145,60 грн кожному.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до КП «Облводоканал» про стягнення майнової шкоди в розмірі 4 466 825,69 грн, суд першої інстанції зробив висновок про те, що вимоги в цій частині є недоведеними, оскільки договір зберігання не містить погодженої сторонами вартості майна, що передається на зберігання, а пункт 4 договору передбачає обов`язок зберігача сплатити поклажедавцю за псування, втрату, недостачу майна - виплатити 25,00 дол. США за 1 кг продукції, що не є вартістю майна, переданого на зберігання. В акті приймання-передачі не наведено родових чи індивідуальних ознак майна, які дали б змогу ідентифікувати передане на зберігання майно. Також сторони в зазначеному акті приймання-передачі майна також не визначили вартості переданого майна та його комплектності.
 
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову до 
КП «Облводоканал» про стягнення майнової шкоди в розмірі 4 466 825,69 грн, 
то немає і підстав для задоволення позову в частині стягнення з КП «Облводоканал» пені в розмірі 768 294,02 грн.
 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивачів майнової шкоди в розмірі 6 126 436,81 грн в рівних частинах по 2 042 145,60 грн кожному, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок дій слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУНП 
в Запорізькій області Тимошенко А. В. позивачі понесли реальні збитки для відновлення свого порушеного права. У позовній заяві немає будь-яких посилань на копії заяв, скарг, або заяв до органу досудового розслідування щодо неправомірних дій слідчого у зв`язку з неправомірним переданням вказаного майна ОСОБА_6 . Позивачі не мають права вимоги за договором № 2606, яку було вилучено в ході кримінального провадження 
№ 12017080020003403.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , залишено без задоволення.
 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 
2023 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд погодився 
з висновком суду першої інстанції. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
29 серпня 2023 року ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , подав до Верховного Суду касаційну скаргу, 
у якій просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду 
м. Запоріжжя від 24 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 серпня 2023 року і ухвалити нове рішення яким стягнути з КП «Облводоканал» на користь позивачів майнову шкоду в розмірі 4 466 825,69 грн в рівних частинах по 1 488 941,89 грн кожному; стягнути з КП «Облводоканал» на користь позивачів пеню в розмірі 768 294,02 грн в рівних частинах по 256 098,00 грн кожному; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь позивачів майнову шкоду в розмірі 6 126 436,81 грн в рівних частинах по 
2 042 145,60 грн кожному.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що кількість і вартість майна, переданого на зберігання, є доведеними, оскільки у договорі зберігання від 04 квітня 
2012 року № 4-04-12 та в акті приймання-передачі від 16 квітня 2012 року зазначено, що на зберігання передається препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) у кількості 15 тонн, а згідно з пунктом 4 договору зберігання 
КП «Облводоканал» зобов?язане за псування, втрату, недостачу майна виплатити ТОВ «НАП Променергоервіс» 25,00 дол. США за 1 кг продукції. Вказує, що ідентифікувати передане на зберігання майно можна за назвою «Сіквест» та описом «ортополіфосфат натрію»; препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) не повинен мати жодної комплектності. Пеня повинна бути стягнена відповідно до умов договору у зв?язку з несвоєчасним поверненням препарату. Посилання на копії заяв, скарг або заяв до органу досудового розслідування щодо неправомірних дій слідчого у зв?язку 
з неправомірним переданням вказаного майна не є обов?язковими умовами для стягнення завданої матеріальної шкоди.

Доводи інших учасників справи
 
04 вересня 2023 року ГУ НП в Запорізькій області подало до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, 
а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 серпня 
2023 року - без змін.
 
Відзив мотивований тим, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно дослідили всі обставини справи та дійшли правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки наявність шкоди та протиправність дій ГУ НП в Запорізькій області сторона позивача не довела.
 
25 вересня 2023 року КП «Облводоканал» подало до Верховного Суду відзив, 
у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 серпня 2023 року - без змін.
 
Відзив мотивований тим, що обов?язок зберігання у «КП «Облводоканал» препарату «Сіквест» в кількості 15 тонн припинився з моменту його придбання за договором поставки від 26 червня 2012 року № 2606-12, а тому у позивачів немає права вимагати відшкодування вартості вказаного майна.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.
 
02 жовтня 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи 
у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, урахувавши аргументи, наведені 
у відзивах на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи
 
04 квітня 2012 року між КП «Облводоканал» і ТОВ «НВП Променергосервіс» укладено договір зберігання № 4-04-12 (т. 1, а. с. 25). 
 
Згідно з договором зберігання поклажодавець передає на зберігання 
з подальшою реалізацією, а зберігач приймає і зобов`язується зберігати до моменту придбання та застосування у своїй технології препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) в кількості 18 000 кг (далі - майно) (пункт 1.1). Передача майна третім особам можлива лише за письмової згоди поклажодавця (пункт 1.2). Зберігач має право користуватися майном 
з подальшим взяттям його на баланс і сплатою за товар (пункт 1.3). Придбання зберігачем майна «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) в кількості 18 000 кг у власність для використання у своїй технології здійснюється на підставі договору купівлі-продажу (пункт 1.4). Майно розташоване на площі 
50 кв. м (пункт 1.5).
 
Відповідно до пункту 2.1 договору зберігання зберігач зобов`язаний прийняти майно; забезпечити збереження майна протягом строку дії цього договору; повернути майно за першою вимогою поклажодавця; нести матеріальну відповідальність за псування, втрату, недостачу майна. 
 
Відповідно до пункту 4 договору зберігання КП «Облводоканал» зобов`язане за псування, втрату, недостачу майна виплатити ТОВ «НВП «Променергосервіс» 25,00 дол. США за 1 кг продукції.
 
16 квітня 2012 року між поклажодавцем і зберігачем укладено акт приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору зберігання, згідно з яким поклажодавець передав, а зберігач прийняв «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) в кількості 15 тонн (т. 1, а. с. 26). 
 
26 червня 2012 року між ТОВ «НВП «Променергосервіс» і КП «Облводоканал» укладено договір № 2606-12 про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти, за умовами якого постачальник (ТОВ «НВП «Променергосервіс») 
у 2012 році зобов`язується поставити замовникові (КП «Облводоканал») «Елементи, кислоти та основи неорганічні» препарат «Сіквест», а замовник прийняти і оплатити товар в кількості 18 тонн. Загальна ціна договору становила 3 645 000,00 грн, у тому числі ПДВ (т. 1, а. с. 88).
 
ТОВ «НВП «Променергосервіс» в рахунок поставки передало препарат «Сіквест» за видатковими накладними від 28 вересня 2012 року № 280901 
в кількості 4,875 тонн на суму 987 187,50 грн, від 04 січня 2013 року 
№ 0401201301 в кількості 1,1 тонн на суму 222 750,00 грн. Всього передано 5,975 тонн препарату «Сіквест» на загальну суму 1 209 937,50 грн. Платіжним дорученням від 12 жовтня 2012 року № 1 сплачено 96 000, грн. Також ТОВ «НВП «Променергоресурс» в рахунок поставки передало препарат «Сіквест» за видатковими накладними від 21 березня 2012 року № 2103201302 
в кількості 0,15 тонн на суму 30 375,00 грн, від 22 березня 2012 року 
№ 2203201303 в кількості 0,20 тонн на суму 40 500, грн. Всього передано препарату «Сіквест» в рахунок поставки в кількості 6,325 тонн 
(т. 1, а. с. 90-94). 
 
01 жовтня 2012 року між поклажодавцем і зберігачем укладено додаткову угоду до договору зберігання, за умовами якого пункти 1.1, 1.4, 1.5 договору зберігання викладені в такій редакції: поклажодавець передає на зберігання 
з подальшою реалізацією, а зберігач приймає і зобов`язується зберігати до моменту придбання та застосування у своїй технології препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) в кількості 15 000 кг. Придбання зберігачем майна «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) в кількості 15 000 кг у власність для використання у своїй технології здійснюється на підставі договору купівлі-продажу. Майно розташоване на площі 30 кв. м (т. 1, а. с. 87).
 
У провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП 
в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження 
№ 12017080020003403, внесене до ЄРДР 29 листопада 2017 року за статтею 356 КК України (т. 1, а. с. 45). 
 
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 
11 грудня 2017 року надано старшому слідчому Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області Тимошенко А. В. або уповноваженій особі за його дорученням тимчасовий доступ до речей, 
з можливістю їх подальшого вилучення для передання законному власнику - ТОВ «Променергосервіс», які перебувають у володінні КП «Облводоканал», комплекс водопровідних очисних споруд Експлуатаційного цеху водопостачання Західного групового трубопроводу «Облводоканал», а саме препарату «Сіквест» в кількості 107 шт. у відрах та 40 шт. у бочках.
 
20 грудня 2017 року слідчий Тимошенко А. В. вилучив препарат «Сіквест» 
в кількості 107 шт. у відрах та 40 шт. у бочках та передав його під розписку представнику ТОВ «НВП «Променергосервіс» громадянину ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ТОВ «НВП «Променергосервіс» на підставі довіреності від 04 грудня 2017 року № 04/12/17, виданої директором ТОВ «НВП «Променергосервіс» ОСОБА_5 
 
29 травня 2019 року поклажодавець направив зберігачу претензію № 1 
з проханням повернути препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) 
(т. 1, а. с. 27). 
 
Листом від 11 червня 2019 року № 12/0806 зберігач попросив для розгляду претензії надати копії документів, на які є посилання в претензії (т. 1, а. с. 28).
 
Листом від 19 червня 2019 року № 19/06-1 поклажодавець направив зберігачу копію договору зберігання і копію акта приймання-передачі, але відповіді не отримав (т. 1, а. с. 29).
 
13 березня 2020 року поклажодавець направив зберігачу повторну претензію 
з проханням повернути препарат «Сіквест» (ортополіфосфат натрію) 
(т. 1, а. с. 31).
 
Листом від 16 березня 2020 року № 12/0444 зберігач повідомив, що препарат «Сіквест» був вилучений співробітниками поліції Олександрівського 
ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2017 року 
у справі № 331/8440/17, якою надано тимчасовий доступ до речей 
і документів, з подальшим їх вилученням у кримінальному провадженні 
№ 12017080020003403, внесеному до ЄРДР 29 листопада 2017 року за статтею 356 КК України, з можливістю передання законному власнику - 
ТОВ «НВП «Променергосервіс», які перебувають у володінні 
КП «Облводоканал», а саме препарату «Сіквест». Вказаного препарату 
у КП «Облводоканал» немає (т. 1, а. с. 30). 
 
24 серпня 2020 року між ТОВ «НВП «Променергосервіс» і позивачами укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор ТОВ «НВП «Променергосервіс» передає належне йому право вимоги згідно з договором зберігання від 04 квітня 2012 року № 4-04-12, укладеним між КП «Облводоканал» і ТОВ «НВП «Променергосервіс» (основний договір), нові кредитори (позивачі) приймають право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором, в рівних частинах. До нових кредиторів переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору, в рівних частинах, тобто по 1/3 частини кожному (т. 1, а. с. 38).
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону відповідають.
 
Щодо позовних вимог до ГУ НП в Запорізькій області та ДКСУ про стягнення майнової шкоди
 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовними вимогами до ГУ НП в Запорізькій області та ДКСУ про стягнення майнової шкоди, як на обґрунтування вказували, що внаслідок неправомірних дій слідчого Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області 
Тимошенко А. В. позивачам завдано матеріальної шкоди.
 
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам в цій частині, Верховний Суд виходить із такого.
 
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 і 1174 ЦК України.
 
Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів..
 
Згідно із статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
 
У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 
2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблено висновок, що «застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».
 
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, 
є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.   
 
Отже, визначальним є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).
 
Установивши, що позивачі не довели належними і допустимими доказами факту завдання їм шкоди працівниками ГУ НП в Запорізькій області 
і причинного зв`язку між діями працівників відповідача та настанням тих негативних наслідків, про які вони вказують, оскільки вилучення препарату «Сіквест» відбулось на підставі судового рішення, яке є чинним; препарат 
20 грудня 2017 року слідчий передав під розписку представнику ТОВ «НВП «Променергосервіс», суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.
 
Щодо позовних вимог до КП «Облводоканал» про стягнення майнової шкоди та пені
 
Обґрунтовуючи позов в цій частині, позивачі вказували, що відповідач втратив майно, яке було йому передане за договором зберігання від 04 квітня 2012 року № 4-04-12.
 
У частині першій статті 936 ЦК України визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві 
у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.
 
Частиною другою статті 949 ЦК України передбачено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі.
 
Згідно з частиною першою статті 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.
 
Установивши, що 04 квітня 2012 року між КП «Облводоканал» і ТОВ «НВП Променергосервіс» укладено договір зберігання № 4-04-12, а 26 червня 
2012 року між ТОВ «НВП «Променергосервіс» і КП «Облводоканал» укладено договір № 2606-12 про закупівлю, зокрема, препарату «Сіквест», суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки обов?язок зберігання у «КП «Облводоканал» препарату «Сіквест» припинився з моменту його придбання за договором від 26 червня 2012 року № 2606-12.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками судів першої і апеляційної інстанцій щодо встановлених обставин справи та необхідності переоцінки доказів. При цьому згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє 
в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
У статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено 
з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
 
Колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2023 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 
02 серпня 2023 року - без змін, оскільки підстав для їх скасування немає.
 
З огляду на те що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат, понесених заявником, відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.
 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу адвоката Аветисяна Роберта Миколайовича, який представляє свої інтереси та інтереси ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,залишити без задоволення.
 
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 
2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 02 серпня 
2023 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська          	
Судді: 	А. Ю. Зайцев        	
 	Є. В. Коротенко        	
 	В. М. Коротун          	
 	М. Ю. Тітов