ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4259/24 Справа № 2-6510/11 	  	Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.,
за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року в цивільній справі номер 2-6510/11 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука Олександра Андрійовича,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся  ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука Олександра Андрійовича, обґрунтовуючи її тим, що постановою заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А. від 03.10.2022 року №23/2022 про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 у задоволенні  його скарги від 19.09.2022 року відмовлено у повному обсязі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 року у справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2023 року і постановою Верховного Суду від 08.09.2023 року, визнано незаконною і скасовано постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А. №23/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою ОСОБА_3 від 19.09.2022 року.
Повторно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 19.09.2022 року заступник начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчук О.А. відмовився, заявивши про те, що суд не зобов`язував його повторно розглянути вказану скаргу (лист 28.11.2023 року за вих. №49176/05.2-05).
Просив суд визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 за період із 18.05.2023 року до 06.12.2023 року щодо не розгляду скарги від 19.02.2022 року, поданої у виконавчому провадженні №63340536, не прийняття процесуального рішення у формі постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою від 19.02.2022 року та не направлення копії вказаної постанови стягувачу ОСОБА_3 .
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року визнано неправомірною бездіяльність заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 за період із 18.05.2023 року до 06.12.2023 року щодо не розгляду скарги ОСОБА_3 від 19.09.2022 року, поданої у виконавчому провадженні №63340536, не прийняття процесуального рішення у формі постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою від 19.09.2022 року та не направлення копії вказаної постанови стягувачу ОСОБА_3 .
Із вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року в справі №2-6510/11 скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі, вирішити питання про розподіл судових витрат.
Доводами апеляційної скарги наведено, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Заявник звертався до начальника Управління зі скаргою на постанову начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Романа Дзіжка від 30.06.2022 року про скасування постанови державного виконавця Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Єлизавети Донченко від 02.12.2021 року про повернення виконавчого документа стягувачу. 
Постанова начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Романа Дзіжка від 30.06.2022 року кореспондується із постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 року по справі №2-6510/2011, якою також було скасовано постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 02.12.2021 року по виконавчому провадженню №63340536. 
В той же час заявником не обґрунтовано та належним чином не доведено, як саме постанова начальника Слобожанського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Романа Дзіжка від 30.06.2022 року вплинула на права та інтереси заявника як учасника виконавчого провадження, в той час як виконавче провадження відновилось, а отже право заявника на примусове виконання судового рішення було забезпечено та реалізовано.
Під час розгляду скарги у даному судовому провадженні, судом було порушено частину другу статті 451 ЦПК України, що виявилось у неправильному тлумаченні даної норми процесуального права, яке полягає в неврахуванні того факту, що правовою підставою для вчинення повторних дій за результатами розгляду скарги є ухвала суду про зобов`язання усунути порушення.
Предметом оскарження у скарзі ОСОБА_3 від 19 вересня 2022 року є визнання неправомірною та скасування постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №23/2022 від 03 жовтня 2022 року, якою дії начальника Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дзіжка Р.Ю., визнано такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», проте діючим законодавством прямо передбачено, що у разі, якщо дії державного виконавця під час виконання рішень суперечать вимогам закону, то начальник відділу має право своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем.
Вищезазначеним рішенням начальника ОСОБА_4 не зобов`язано повторно розглядати скаргу. За таких умов, заінтересованою особою було повністю дотримано вимоги закону та сумлінно виконане вищезазначене рішення суду.
Від скаржника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07.02.2024 року у справі №2-6510/11 (провадження №4-с/175/34/23) – залишити без змін.
Начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 не вчинив жодних дій щодо повторного розгляду скарги від 19.09.2022 року, він допустив неправомірну бездіяльність, яка виразилася у: - не розгляді скарги від 19.09.2022 року; - не прийнятті процесуального рішення у формі постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою від 19.09.2022 року, не направленні скаржнику та стягувачу у виконавчому провадженні №63340536 копії постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63340536 за скаргою від 19.09.2022 року.
Визнання судом незаконною і скасування постанови заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А. №23/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 за скаргою від 19.09.2022 року не звільняє заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука О.А. від обов`язку повторно розглянути скаргу від 19.09.2022 року і за результатами повторного розгляду вказаної скарги прийняти законне і обґрунтоване рішення у формі постанови.
В судовому засіданні апеляційного суду представник начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчука Олександра Андрійовича Бобровська К.О. доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.
ОСОБА_3  в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу не визнав, просив її відхилити, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року залишити без змін. 
Заслухавши суддю – доповідача, представника скаржника та заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що відповідно до виконавчого листа 30.11.2012 року по справі №2-6510/2011 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, яке набрало законної сили 11.12.2012 року. Даним рішенням зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 повторно виконати роботи відповідно до договору №ДК06/12-10 від 02.12.2010 року. 21.01.2013 року виконавчий лист скеровано до виконання. За даним виконавчим листом неодноразово були відкриті та закриті виконавчі провадження, проте останнє виконавче провадження №63340536 відкрито за постановою державного виконавця Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Реутова Є.О. (а.с. 17, 19, 18). 
30.11.2021 року державним виконавцем Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Донченко Є.М. прийнято постанову про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа у справі №2-6510/2011 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) (а.с. 19).
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 року у справі № 2-6510/2011 (провадження №4с-175/30/2021), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року (провадження №22-ц/803/4192/22), визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. від 30.11.2021 у виконавчому провадженні № 63340536 про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа (а.с. 20-22, 23-29).
30.06.2022 року на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року у справі 2-3510/2011 (провадження № 22-ц/803/4192/2022) начальником Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дзіжком Р.Ю. прийнято постанову про скасування постанови державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. від 30.11.2021 року у виконавчому провадженні № 63340536 про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа (а.с. 30).
19.09.2022 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі скаргою на постанову начальника Слобожанського ВДВС Дзіжка Р.Ю. від 30.06.2022 року про скасування постанови державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. від 30.11.2021 року у виконавчому провадженні № 63340536 про повернення ОСОБА_3 . виконавчого листа на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) (а.с. 31-36).
Постановою заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області ОСОБА_1 від 03.10.2022 року за №23/2022 про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 19.09.2022 року відмовлено (а.с. 37-38). 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 по справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2023 у справі №2-6510/2011 (провадження №22-ц/803/4146/23) і постановою Верховного суду від 08.09.2023 року у справі №2-6510/2011 (провадження №61-879св23), визнано незаконною і скасовано постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Більчука Олександра Андрійовича №23/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63340536 за скаргою ОСОБА_3 від 19.09.2022 року. Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 по справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022) набрала законної сили 17.05.2023 року (а.с. 39-44, 45-50, 51-64).
03.11.2023 року ОСОБА_3 звернувся до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 з заявою про результати розгляду скарги від 19.09.2022 року (а.с. 65).
28.11.2023 року листом за вих. № 49176/05.2-05 заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчуком О.А. повідомлено ОСОБА_3 про те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 року по справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022) ОСОБА_1 не зобов`язано повторно розглядати скаргу ОСОБА_3 від 19.09.2022 року (а.с. 66-69).
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з її обґрунтованості.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає обставинам справи та нормам закону.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Судом встановлено, що 30.11.2012 року по справі №2-6510/2011 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 повторно виконати роботи відповідно до договору №ДК06/12-10 від 02.12.2010 року. 21.01.2013 року виконавчий лист скеровано до виконання. За даним виконавчим листом неодноразово були відкриті та закриті виконавчі провадження, проте останнє виконавче провадження №63340536 відкрито за постановою державного виконавця Дніпровського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Реутова Є.О. 
30.11.2021 року державним виконавцем Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Донченко Є.М. прийнято постанову про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа у справі №2-6510/2011 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII).
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 року у справі № 2-6510/2011 (провадження №4с-175/30/2021), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року (провадження №22-ц/803/4192/22), визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Донченко Є.М. від 30.11.2021 у виконавчому провадженні № 63340536 про повернення ОСОБА_3 виконавчого листа.
30.06.2022 року на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 29.06.2022 року у справі 2-3510/2011 (провадження № 22-ц/803/4192/2022) начальником Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дзіжком Р.Ю. прийнято постанову про скасування постанови державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. від 30.11.2021 року у виконавчому провадженні № 63340536 про повернення ОСОБА_3 . виконавчого листа.
19.09.2022 року ОСОБА_3 звернувся до начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі скаргою на постанову начальника Слобожанського ВДВС Дзіжка Р.Ю. від 30.06.2022 року про скасування постанови державного виконавця Слобожанського ВДВС Донченко Є.М. від 30.11.2021 року у виконавчому провадженні № 63340536 про повернення ОСОБА_3 . виконавчого листа на підставі 
п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII).
Постановою заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області ОСОБА_1 від 03.10.2022 року за №23/2022 про результати перевірки законності виконавчого провадження №63340536 у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 19.09.2022 року відмовлено. 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 по справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022), залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2023 у справі №2-6510/2011 (провадження №22-ц/803/4146/23) і постановою Верховного суду від 08.09.2023 року у справі №2-6510/2011 (провадження №61-879св23), визнано незаконною і скасовано постанову заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) – начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Більчука Олександра Андрійовича №23/2022 від 03.10.2022 року про результати перевірки законності виконавчого провадження № 63340536 за скаргою ОСОБА_3 від 19.09.2022 року. Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 по справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022) набрала законної сили 17.05.2023 року.
03.11.2023 року ОСОБА_3 звернувся до заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області ОСОБА_1 з заявою про результати розгляду скарги від 19.09.2022 року.
28.11.2023 року листом за вих. № 49176/05.2-05 заступника начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчуком О.А. повідомлено ОСОБА_3 про те, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 року по справі №2-6510/2011 (провадження №4-с/175/19/2022) ОСОБА_1 не зобов`язано повторно розглядати скаргу ОСОБА_3 від 19.09.2022 року.
Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення вимог скарги, оскільки в порушення норм Інструкції з організації примусового виконання рішень заступником начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Більчуком О.А. не було прийнято постанову про результати розгляду скарги ОСОБА_3 від 19.09.2022 року. 
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.
Підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 лютого 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 26 серпня 2024 року.

Судді: