ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6709/24 Справа № 206/1099/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко Т.В. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - Максюти Ж.І.
суддів - Космачевської Т.В., Халаджи О.В.
за участю секретаря - Кругман А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, - 

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2024 року представник заявника звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В обґрунтування даної заяви зазначив, що заявник ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вказаний факт проживання однією сім`єю з 02 вересня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 – день смерті ОСОБА_2 – встановлений рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2023 у справі №206/3869/22. 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань. Заявниця на підставі постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 звернулась за отриманням одноразової грошової допомоги через ІНФОРМАЦІЯ_4 . Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від «15» вересня 2023 року № 26/с, затвердженим Міністром оборони України 17 жовтня 2023 року, документи заявниці повернуті на доопрацювання. Оскільки за призначенням пенсії заявниця не зверталась, для призначення грошової допомоги необхідно подати судове рішення про встановлення факту перебування на утриманні. Таким чином, встановлення факту перебування на утриманні померлого необхідне для оформлення як грошової допомоги після загибелі військовослужбовця, так і має значення при оформленні пенсії в разі втрати годувальника. Саме тому заінтересованими особами вказані Міністерство оборони України та орган Пенсійного фонду України. До призову ОСОБА_3 по мобілізації 22.04.2022 заявниця проживала разом з ним за однією адресою, мали спільний сімейний бюджет, який формувався з доходів чоловіка. Після мобілізації чоловік почав перераховувати кошти на картку заявниці для забезпечення коштами своєї сім`ї. Всього з 22.04.2022 по 23.09.2022 чоловік перерахував заявниці 130 тисяч гривень, що і були коштами на утримання сім`ї. Таким чином, станом на 23.09.2022 наша сім`я повністю утримувалась чоловіком. Просить суд встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні – задоволено.
Встановлено факт, перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на дату його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В апеляційній скарзі представник Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області — Бутенко Н. посилаючись на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по справі, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає те, що суд не звернув уваги на те, що  для підтвердження факту перебування заявниці на утримані померлого надано лише рішення Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 08.02.2023 у справі № 206/3869/22, копії виписки Монобанку про зарахування на картку заявниці з 22.04.2022 по 23.09.2022, підтверджують лише можливі побутові умови проживання, а не факт утримання заявниці померлим годувальником.
Крім цього, представник апелянта вважає, що із заяви про встановлення факту перебування ОСОБА_1 вбачається спір про право, а тому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. 
У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, оскільки факт проживання заявниці однією сім`єю встановлений рішенням суду, отже, заявниця була членом сім`ї ОСОБА_2 , в тому числі зважаючи на факт виховання ними двох спільних дітей, які народились в один день – ІНФОРМАЦІЯ_6 . При цьому питання відношення особи до членів сім`ї регулюється не пенсійним законодавством, а Сімейним кодексом України.
Звертає увагу на те, що встановлення факту перебування на утриманні померлого необхідне в даному випадку для оформлення виключно грошової допомоги після загибелі військовослужбовця. Крім того, також відсутній спір із Міністерством оборони України, оскільки заява про призначення допомоги направлена на доопрацювання, жодних рішень про відмову у призначенні допомоги не приймалось. 
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому, виходячи з наступного.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.
Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2023 року, яке набрало законної сили 13.02.2023 року встановлено наступні обставини.
Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 19.08.2014 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано.
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилися ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , батьками дітей записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копію свідоцтв про народження виданих 27.01.2015 Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.
З інформаційної довідки від 18.10.2022 за вих. № 01-23/354 виданої директором КЗО «Навчально-виховний комплекс № 70» ДМР вбачається, що батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали разом однією сім`єю, разом приймали участь у вихованні дітей, відвідували батьківські збори, святкові заходи, цікавилися успіхами дітей, дбали про стан здоров`я та розвиток здібностей. Діти були одягнені охайно, мали усі необхідні речі. Будь-якого емоційного напруження через відносини у сім`ї діти не виявляли. Про обох батьків розповідали з повагою та любов`ю.
З характеристики від 18.10.2022 виданої директором школи та завіреної класним керівником КЗО «СЗШ № 39» ДМР вбачається, що батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 брали активну участь у вирішенні питань щодо потреб класу. Діти завжди були одягнені охайно, домашні завдання виконували систематично та повно. Будь-якого емоційного напруження через відносини у сім`ї діти не виявляли. Про обох батьків розповідали з повагою та прихильністю. Діти розвиваються нормально, проявляють активність, добре засвоюють навчальний матеріал. У вказаній характеристиці, як і у свідоцтві про народження також батьками записані ОСОБА_2 , 1978 року народження та ОСОБА_1 , 1989 року народження.
З довідки про сповіщення сім`ї № 0501/13/1/166 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань, що також підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 виданого 28.09.2022 Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (а.с.10-12).
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 16 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Міністерство оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу залишено без розгляду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.01.2023 року зазначену ухвалу залишено без змін, так як зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право на отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 вересня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Заявник зазначає, що сім`я станом на 23.09.2022 року повністю утримувалась чоловіком.
Встановлено, що заявниця на підставі постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 звернулась за отриманням одноразової грошової допомоги через ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань,
пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та
компенсаційних сум від «15» вересня 2023 року № 26/с, затвердженим Міністром оборони України 17 жовтня 2023 року, документи заявниці повернуті на доопрацювання (а.с. 21-22).
Витяг із згаданого протоколу мотивований тим, що рішенням суду про встановлення фату проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу відповідно до Сімейного кодексу України не встановлювався факт перебування на утриманні загиблого військовослужбовця відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Тому ухвалено документи ОСОБА_1 повернути на доопрацювання з метою надання документів які відповідно до Закону України ‘'Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” підтверджують, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні загиблого (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію в разі втрати годувальника за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Звертаючись до суду за правилами окремого провадження із заявою про встановлення факту перебування на утримання, ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлення такого факту є необхідним для отримання передбачених законом пільг та виплат, як утриманець загиблого військовослужбовця.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із доведеності факту перебування заявника на утриманні ОСОБА_2 .
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст.30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).
Відповідно до ч.4 ст.30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" непрацездатними членами сім`ї вважаються:
а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;
б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;
в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.
Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року;
г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;
д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.
Згідно з ст.31 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Також, відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.
Членами сім`ї вважаються, серед іншого, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується сторонами у справі, офіційного шлюбу ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 станом на 23 вересня 2022 року не мали (не укладали).
В свою чергу, рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року в межах справи №206/3869/22 встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 вересня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 .
Крім того, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 31.10.2019 в межах справи №461/3169/17 зробив висновок, що на підставі аналізу зазначених норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та норм Сімейного кодексу України у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік проживають разом, ведуть спільне господарство, разом виховують дітей, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, але при цьому вони не перебувають у шлюбі. 
В окремих сферах правовідносин (житлових, цивільно-майнових, сімейних, трудових та інших) такі відносини можуть підпадати під поняття сім`ї, а її учасники визнаватися членами сім`ї, яким з огляду на об`єктивну відмінність їх змісту у відповідних галузях законодавства надаються або не надаються (обмежуються) відповідні права та обов`язки. Ззовні такі відносини подібні до шлюбних, однак попри цю схожість, вони не ототожнюються з ними. Жінка та чоловік, які перебувають у фактичних шлюбних стосунках, за певних унормованих правовідносин можуть вважатися членами сім`ї, що не є рівнозначним поняттю «подружжя», позаяк саме цим терміном законодавець персоніфікує чоловіка та жінку (подружжя) як суб`єктів правовідносин, що склалися між ними внаслідок реєстрації шлюбу.
У законодавстві про пенсійне забезпечення імперативно визначено, що право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, мають одне з подружжя - чоловік чи дружина, до яких жінка чи чоловік, які разом проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не належать.
Встановлення в судовому порядку факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу і визнання за її учасниками статусу члена сім`ї не легітимізує правове становище неодруженої сімейної пари як подружньої, оскільки статус «подружжя» чоловік та жінка набувають тільки в разі реєстрації шлюбу в державному органі реєстрації актів цивільного стану.»
Таким чином, у розумінні ст.30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та ст.36 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника мають чоловік або дружина, які перебували в зареєстрованому шлюбі. Жінка або чоловік, які на час смерті померлого годувальника проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримували один одного, не є подружжям, а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника.
Аналогічна правова позиція зі спірного питання також висловлена Верховним Судом України у постанові від 10.03.2015 № 21-615а14 та Верховним Судом у постанові від 23.01.2020 у справі №804/1501/18.
Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що апелянт надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.
Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Враховуючи те, що факту встановлення офіційного шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлено, заявниця - ОСОБА_1 є працездатною особою, а тому не втратила джерело засобів до існування, доказів,того що вона перебувала на повному утриманні ОСОБА_2 або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду - скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - задовольнити частково.
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року - скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: