УХВАЛА
04 липня 2024 року
м. Київ
справа № 584/175/21
провадження № 51-3373 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 травня 2024 року щодо нього,
установив:
відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, вирок Путивльського районного суду Сумської області від 02 листопада 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання, за кожне кримінальне правопорушення окремо і визначено остаточне, на підставі ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за результатами розгляду апеляційних скарг захисника та засудженого залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд рішення суду апеляційної інстанції у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді у суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про  кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
У касаційній скарзі засуджений, фактично не погоджуючись із призначеним вироком суду першої інстанції покаранням, яке залишено апеляційним судом без зміни, внаслідок суворості, вказує на обставини, які він вважає можуть бути підставами для застосування ст. 69 КК України.
Проте, порушуючи питання про застосування цього закону України про кримінальну відповідальність, засуджений не зазначає до якого саме злочину, на його думку, суд апеляційної інстанції міг би застосувати вказану норму закону, але не застосував, враховуючи, що до сукупності злочинів ст. 69 КК України не застосовується. 
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги визначено положеннями ст. 436 КПК України. 
Відповідно до вказаної статті Кодексу суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Проте засуджений у касаційній скарзі взагалі не сформулював свої вимоги до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу засудженого належить залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції засудженим має бути підтверджено, що не пропущено цей строк.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 27 травня 2024 рокущодо нього залишити без руху, надавши скаржнику п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1                                                    ОСОБА_2                                                  ОСОБА_3