Справа № 752/1384/23                                                                                             Суддя в І-й інстанції  Бушеленко О.В.
Провадження № 33/824/396/2024                                                                              Суддя в II-й інстанції  Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м    У к р а ї н и
 
18 березня 2024 року                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Таранова С.І., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Таранова С.І. на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік;
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 01 грудня 2022 року, близько о 08 годині 40 хвилин, у м. Києві, по вул. С. Кішки, (колишня назва Маршала Конєва), водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda CR-V», номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння при цьому, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, а тому при виникненні перешкоди для руху, яку він був спроможний виявити, не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_2 , який у свою чергу здійснив інерційний некерований рух та зіткнувся з автомобілем марки «Volvo XC90», номерний знак НОМЕР_3 , що зупинився попереду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив "б" п. 2.3, п. "а" п. 2.9, п. 12.3 Правил дорожнього руху, 
В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно. Вважав, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права та матеріального права, що потягли за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки. На погляд захисника, суд формально підійшов до встановлення обставин справи, і як наслідок безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, оскільки в матеріалах справи, відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2022 року, ОСОБА_1 поставлено у вину керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом у стані сп`яніння, що суперечить вимогам ст.130 КУпАП, яка не передбачає відповідальність за керуваннями транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Крім того, під час огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння було використано засіб для діагностики - швидкий тест Boson Biotech, який вказує на відсутність чи наявність наркотичних речовин в сечі, але не визначає кількісне вираження наркотичного засобу. Захисник не погоджується із аргументами судді першої інстанції щодо встановлення працівниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло. Як вбачається із відеозапису, представленого суду першої інстанції, момент виявлення ознак наркотичного сп`яніння у водія на ньому відсутній. На переконання сторони захисту, поведінка водія ОСОБА_1 на місці події вказувала на відсутність ознак наркотичного сп`яніння. Окрім цього, ОСОБА_1 не було виписано та видано відповідне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, про що свідчить недотримання процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції. За змістом закону, підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного та обґрунтованого рішення. На переконання захисника, в матеріалах справи відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки достатніх доказів вчинення правопорушення судом не здобуто. Окрім цього, захисник вказав, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями й прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просив постанову скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; змінити постанову виключивши із тексту резолютивної частини « ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП».
Вислухавши пояснення:
ОСОБА_1 та його захисника Таранова С.І., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції про доведеність факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів та керування цим транспортним засоби у стані наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, якими є:
протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 377893 від 01.12.2022 року, складений за ч.1 ст. 130 КУпАП та протокол серії ААД № 377892 від 01.12 2022 року, складений за ст. 124 КУпАП в частині часу та місця вчинення адміністративних правопорушень, даних про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та ідентифікаційних ознак керованого ним транспортного засобу; 
схемою до місця ДТП, яка без зауважень підписана водіями - учасниками цієї пригоди;  
поясненнями водіїв - учасників ДТП, що були надані ними під час з`ясування обставин цієї ДТП; 
висновком КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» від 07.12.2022 року про виявлення у ОСОБА_1 стану наркотичного сп`яніння;
відеозаписами, які  зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських якими зафіксовані місце та обстановка ДТП, а також проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння;
іншими доказами. 
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні обох правопорушень та із підстав, передбачених законом наклав на нього стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП у межах санкції цієї норми, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга захисника Таранова С.І. не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом рішення. 
Розгляд справи був проведений повно та всебічно, у ході розгляду справи були з`ясовані усі істотні для справи обставини, висновки суду є логічними, послідовними  і ґрунтуються на зібраних у справі доказах. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні обох правопорушень ґрунтуються а зібраних у справі доказах, що зазначені вище, і є належним чином мотивованими.
Зміст протоколу дає стверджувати про те, що у вину ОСОБА_1 було поставлено саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Певні неточності у формулюванні висунутого обвинувачення не роблять його не зрозумілим чи такими, що порушують право особи на захист. За результатами детального з`ясування обставин справи судом у постанові належним чином була сформульована сутність адміністративних правопорушень, визнаних судом доведеними. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння стверджується зібраними у справі доказами, досліджених судом і яким була надана належна оцінка.    
Суд звертає увагу на те, що стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 був встановлений внаслідок його огляду і проведення лабораторних досліджень та знайшов своє відображення у висновку, зазначеному вище, яким чітко визначений наявний у ОСОБА_1 стан наркотичного сп`яніння. Поряд із цим, до компетенції суду не відноситься оцінка проведених лікувальним закладом процедур та застосованих методик. Питання про наявність чи відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, що стало підставою для вимоги поліцейського пройти ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, за умови підтвердження перебування його у такому стані, не має правового значення для вирішення питання про притягнення його до відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.  
На доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не було виписано та видано відповідне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, суд констатує, що жодним нормативним документом не передбачено необхідності надавати таке направлення  особі, яка має проходити відповідний огляд у закладі охорони здоров`я.
Жодних недоліків у протоколах про адміністративні правопорушення, складних щодо ОСОБА_1 , або невідповідності цих протоколів вимогам закону, які би були перешкодою для притягнення його до адміністративної відповідальності судом не встановлено.  
Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна  особа у його вчиненні. За своїм змістом, застосування п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП є звільненням особи від накладення стягнення, а не звільненням її від адміністративної відповідальності.  Окрім того, жодною нормою КУпАП не передбачено заборони приймати рішення про винність особи, у випадку застосування положень п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. У зв`язку із цим, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови  в частині ухвалення рішення визнання винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є не обґрунтованим і суперечать зазначеним вище положенням КУпАП. 
Наведене указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв`язку із чим  залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Таранова С.І. залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 17 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                               Ігнатюк О.В.