Справа № 465/5754/13-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М. Провадження № 22-ц/811/1631/24                 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 липня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Назар Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу.
В обгрунтування заяви покликаються на те, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року, внесеною в Єдиний державний реєстр судових рішень за №56112445, позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду, однак, вищезазначена ухвала в матеріалах справи відсутня, про що вони дізналися, ознайомившись з матеріалами справи.
Стверджують, що 15 травня 2015 року постановлено ухвалу суду, створено документ, підписаний електронним цифровим підписом судді, який надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень, де його зареєстровано, присвоєно йому № 56112445 та оприлюднено, а вилучення судових рішень з Єдиного державного реєстру судових рішень не допускається відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про доступ до судових рішень». 
Зазначають, що зверталися до Франківського районного суду м. Львова з електронним зверненням щодо надання роз`яснення, чому справа фактично розглядається за наявності ухвали суду про залишення позову без розгляду, однак не отримали відповіді на звернення, а після їхнього звернення в Єдиному державному реєстрі судових рішень обмежено доступ до документа на підставі листа № 1/1423/2021 від 19 липня 2021 року, підписаного суддею Мигаль Г.П., як такого, що не відповідає оригіналу судового рішення через допущену технічну помилку під час його надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Вказують, що в листі № 1/1423/2021 від 19 липня 2021 року не наведено обгрунтованих обставин виникнення технічної помилки та не зазначено причин неможливості виправлення судового рішення іншим судовим рішенням.
Вважають, що створення документу судового рішення, а саме ухвали суду, не може бути технічною помилкою, оскільки належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, не повідомивши причини неявки, за відсутності клопотання про розгляд справи без його участі, що є підставою для залишення позову без розгляду, а ухвала суду про залишення позову без розгляду була внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того, в матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні інші ухвали суду від 05 травня 2015 року, які б свідчили про помилковість вилученої ухвали суду, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі судових рішень за №56112445. 
Звертають увагу, що зміст ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року свідчить про те, що дана цивільна справа перебувала в провадженні судді Козюренка Р.С., однак в матеріалах справи та Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні ухвали суду, які б свідчили про те, що суддя Козюренко Р.С. приймав до свого провадження дану судову справу і розглядав її.
З наведених підстав просять:
-роз`яснити обставини виникнення технічної помилки під час надсилання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05.05.2015 року (провадження № 2/465/544/15) до Єдиного державного реєстру судових рішень та причини неможливості виправлення судового рішення іншим судових рішенням;
-роз`яснити невідповідність ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року щодо перебування справи в провадженні судді Козюренка Р.С., який не постановляв ухвалу про прийняття до свого провадження даної цивільної справи. 
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року у задоволенні заяви  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про обставини виникнення технічної помилки під час надсилання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05.05.2015 року (провадження №2/465/544/15) до Єдиного державного реєстру судових рішень та причини неможливості виправлення судового рішення іншим судовим рішенням, та невідповідність ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19.08.2019 року щодо перебування справи в провадженні судді Козюренка Р.С., який ухвалу суду про прийняття до свого провадження вказаної цивільної справи не ухвалював – відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 ,в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Апелянт стверджує, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року, внесеною в Єдиний державний реєстр судових рішень за № 56112445, яка не оскаржувалася в апеляційному порядку, відтак набрала законної сили, позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу залишено без розгляду.
Зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій територій України.
Вважає, що в листі до адміністратора Єдиного державного реєстру судових рішень щодо допущення технічної помилки під час надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року не наведено обгрунтування обставин виникнення такої помилки та не зазначено причин неможливості виправлення судового рішення іншим судовим рішенням. Крім того, як в матеріалах справи, так і в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутній оригінал судового рішення від 05 травня 2015 року, який би свідчив про те, що ухвала суду, внесена в Єдиний державний реєстр судових рішень за № 56112445, не відповідає оригіналу судового рішення.
Вказує, що виправлення технічної помилки, допущеної під час надсилання документа до Єдиного державного реєстру судових рішень, через шість років після постановлення ухвали суду викликає у нього підозру щодо здійснення фальсифікацій із судовим рішенням.
Звертає увагу, що зміст ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року свідчить про те, що дана цивільна справа перебувала в провадженні судді Козюренка Р.С., однак ця обставина не відповідає дійсності, оскільки відсутні підтверджуючі документи щодо прийняття до провадження даної справи суддею Козюренком Р.С.
Наголошує, що заява про роз`яснення судового рішення розглянута неповноважним складом суду, що є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення.
З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати та зобов`язати Франківський районний суд м. Львова роз`яснити обставини виникнення технічної помилки під час надсилання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05.05.2015 року (провадження № 2/465/544/15) до Єдиного державного реєстру судових рішень та причини неможливості виправлення судового рішення іншим судових рішенням і невідповідність ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року щодо перебування справи в провадженні судді Козюренка Р.С., який не постановляв ухвалу про прийняття до свого провадження даної цивільної справи.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явились. 
18 липня 2024 року від   ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 30 липня 2024 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 22 липня 2024 року, датою ухвалення постанови є саме 30 липня 2024 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що, як вбачається зі змісту заяви зазначені в ній обставини не можуть бути предметом роз`яснення.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (ч. 4 ст. 271 ЦПК України).
Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.
Роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків з приводу його зрозумілості та визначеності.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення в цивільній справі» роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для примусового виконання.
Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта, є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню. Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.
Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню. Крім того, відповідно до ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення».
В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року у справі №233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення».
Матеріалами справи встановлено, що 29 вересня 2015 року Франківським районним судом м. Львова до Єдиного державного реєстру судових рішень було надіслано ухвалу суду у справі №465/5754/13-ц від 05 травня 2015 року, постановлену суддею Мигаль Г.П.
Згідно роздруківки з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що доступ до документу обмежено на підставі листа суду від 19 липня 2021 року №1/1423/2021 (Вх.№ 7984/03-21 від 19 липня 2021 року) як до такого, що не відповідає оригіналу судового рішення через допущену технічну помилку під час його надсилання до Єдиного державного реєстру судових рішень.
Листом Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області від 17 березня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 роз`яснено, що згідно пояснень, наданих керівником апарату Франківського районного суду м. Львова у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою від 11 лютого 2015 року суддя Мигаль Г.П. вищевказану цивільну справу прийняла до свого провадження. Відповідно до листа «1/1423/2021 від 19 липня 2021 року суддя Мигаль Г.П. звернулась до ДП «ІСС» про вжиття заходів щодо обмеження повного та загального доступу до ЄДРСР, а також доступу в АСДС до документу із ідентифікатором *1331*3589994*1*1, (ухвала від 05 травня 2015 року), який не є судовим рішенням по справі №465/5754/13-Ц, провадження №2/465/544/15. На підставі листа судді Мигаль Г.П. від 19 липня 2021 року доступ до ухвали суду від 05 травня 2015 року обмежено, як до такої, що не відповідає оригіналу судового рішення через допущену технічну помилку під час надсилання до ЄДРСР.
Крім того, повідомлено, що відповідно до розпорядження керівника суду від 19 грудня 2017 року №164/р та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 грудня 2017 року для розгляду справи № 465/5754/13-ц визначено суддю ОСОБА_6 . В матеріалах справи відсутня ухвала про прийняття суддею ОСОБА_6 справи до свого провадження. На виконання рішення зборів Франківського районного суду м.Львова №2 від 10 травня 2019 року та згідно з розпорядженням керівника апарату суду від 11 травня 2019 року №51/р визначено суддю Козюренко Р.С. для розгляду справи та ухвалою від 19 серпня 2019 року суддя Козюренко Р.С. прийняв цивільну справу до свого провадження.
З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просили роз`яснити обставини виникнення технічної помилки під час надіслання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05.05.2015 року (провадження № 2/465/544/15) до Єдиного державного реєстру судових рішень та причини неможливості виправлення судового рішення іншим судових рішенням, а також роз`яснити невідповідність ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року щодо перебування справи в провадженні судді Козюренка Р.С., який не постановляв ухвалу про прийняття до свого провадження даної цивільної справи.
Тобто, зміст заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в заяві про роз`яснення рішення фактично просять роз`яснити обставини виникнення помилки під час надіслання ухвали суду до Єдиного державного реєстру судових рішень, а також роз`яснити невідповідність ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року щодо перебування справи в провадженні судді Козюренка Р.С., який не постановляв ухвалу про прийняття до свого провадження даної цивільної справи, що не охоплюється поняттям роз`яснення судового рішення.
З поданої заяви не вбачається, що в заявників виникають труднощі в розумінні судового рішення, оскільки фактично вимоги заяви спрямовані не на усунення неточностей судового рішення або його незрозумілості шляхом роз`яснення, а зводяться до роз`яснення обставин виникнення помилки під час надіслання ухвали суду від 05 травня 2015 року до Єдиного державного реєстру судових рішень та невідповідності ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2019 року щодо перебування справи в провадженні судді Козюренка Р.С.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 30.07.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк