ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року	Львів	Справа № 300/5151/23 пров. № А/857/6819/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року (суддя – Скільський І.І., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у серпні 2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано- Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 28.02.2023 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки з урахуванням виплачених сум; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 28.02.2023 відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020-2022 роки з урахуванням виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що йому з 25.10.2017 призначено пенсію по інвалідності відповідно до    Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З 28.02.2023 його переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до    Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше. Уважає, що оскільки після призначення йому пенсії по інвалідності та на момент призначення пенсії за віком його страховий стаж збільшився більше як на 24 місяці, та враховуючи те, що його перевели з пенсії по інвалідності на пенсію за віком вперше, то він має право на застосування показника середнього заробітку для призначення пенсії у 2023 році.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (за умови, якщо її призначають вперше) і за наявності в особи 24 місяців страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. Іншого чинним законодавством не передбачено. Оскільки ОСОБА_1 з 17.06.2011 вже було призначено пенсію відповідно до «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), він не звертається за призначенням пенсії вперше, тому застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення, в Головного управління немає законних підстав.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що з 17.06.2011 ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років як працівнику освіти відповідно до «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку із працевлаштуванням на посаду директора ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10.02.2017 року, виплата пенсії позивачу була припинена.
З 25.10.2017 на підставі заяви від 08.11.2017 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності (III група, загальне захворювання) відповідно до Закону №1058.
28.02.2023 позивач звернувся із заявою про перегляд рішення щодо переводу йогоз пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, застосувавши новий показник середнього заробітної плати (а.с.6) .
Відповідач листом за №2308-1919/Г-02/8-0900/23 від 31.03.2023 відмовив у задоволенні заяви позивача, з тих підстав, що позивач не має права на застосування нової середньої заробітної плати за 2020-2022 роки, оскільки перевід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком здійснювався не вперше (а.с.7-8).
Позивач, 13.06.2023 повторно звернувся до відповідача з проханням здійснити перерахунок його пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020-2022 роки, з урахуванням виплачених сум (а.с.9).
Відповідач листом від 11.07.2023 № 6159-5982/Г-02/8-0900/23 повідомив ОСОБА_2 , про те, що листом №2308-1919/Г-02/8-0900/23 від 31.03.2023 уже надано детальні роз`яснення по даному питанню, нових підстав для перегляду немає (а.с.10).  
Позивач, уважаючи таку відмову протиправною, звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжував працювати та набув не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності, а також те, що його переведено вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до    Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то наявні підстави для перерахунок пенсії за віком, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що   орган державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    розроблений відповідно до    Конституції України    та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування (стаття 5 Закону).
Згідно з частиною 1    статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    відповідно до цього    Закону    в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій    статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої    статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою    статті 40 цього Закону    для призначення пенсії.
Відповідно до норм частини другої    статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"    для обчислення пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що частина 3    статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    передбачає такі умови застосування середньої заробітної плати, визначеної частиною 2    статті 40 цього Закону    для призначення пенсії при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком: 
- переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком; 
- якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв в роботі.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 25.10.2017 призначено пенсію по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а 28.02.2023 його переведено вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до    Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачем було надано суду рішення відповідача № 926010148042від 07.03.2023 відповідно до якого, після призначення йому пенсії по інвалідності він продовжував працювати та набув не менше як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії незалежно від перерв в роботі (а.с.11-13).
Апеляційний суд резюмує, що оскільки після призначення пенсії по інвалідності позивач продовжував працювати та набув не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії по інвалідності, а також те, що його переведено вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то наявні підстави для перерахунку пенсії за віком, виходячи з середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року у справі №300/5151/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська