Справа № 130/2533/23
Провадження № 22-ц/801/1548/2024
Категорія: 21
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року	Справа № 130/2533/23	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчука О. В.,
суддів: Панасюка О. С., Сала Т. Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт», за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротал», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про призначення експертизи, постановлену у цій справі 22 травня 2024 року у м. Жмеринці суддею цього суду Порощуком П.П.,
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» (далі – ТОВ «Поділля Агропродукт»), за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротал» (далі – ТОВ «Агротал») про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
22 березня 2024 року представник ОСОБА_1 – адвокат Куцький А.В. подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, проведення якої просив доручити експертам Вінницького відділення Київського НДІСЕ, що розташоване за адресою: вул. Батозька, 1, м. Вінниця, 21007. На вирішення експертизи він просив поставити питання: 1) Чи виконаний підпис у додатковій угоді №1 від 24 червня 2018 року (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди) до договору оренди землі б/н, що укладена між ОСОБА_1 та ТОВ «Поділля Агропродукт», ОСОБА_1 чи іншою особою?
22 травня 2024 року ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області зазначене клопотання задоволено. Призначено у даній справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам вказаної вище експертної установи. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків судом. На вирішення експерта поставлено зазначене вище питання. Надано в розпорядження експертів матеріали цивільної справи №130/2533/23 із зразками підпису ОСОБА_1 Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. В задоволенні клопотання представника відповідача про доручення проведення експертизи експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України відмовлено. 
Не погодившись із цією ухвалою, ТОВ «Поділля Агропродукт», посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині відмови у дорученні проведення експертизи експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити клопотання представника відповідача про доручення проведення експертизи експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України. У скарзі скаржник посилається на те, що при призначенні експертизи суд першої інстанції не врахував положень Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5). Суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив з яких мотивів та підстав він відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про доручення проведення експертизи експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
Належним чином повідомлені учасники справи у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.
Згідно положень ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
У постанові від 22 травня 2023 року у справі № 523/13340/20 Верховний Суд вказав, що якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він вправі, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Таким чином колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених учасників справи, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи, а відкладення її розгляду призведе до порушення строків розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін з таких підстав.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимога позивача про усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою площею 3, 9394 га, кадастровий номер 0521084500:06:005:0104, що розташована на території Потоківської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Позов мотивований тим, що 15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агротал» було укладено договір щодо оренди цієї земельної ділянки строком на 7 років. Однак у 2023 році позивач дізналась із Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що право оренди щодо цієї земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Поділля Агропродукт» на підставі договору оренди землі від 15 вересня 2015 року та додаткової угоди від 24 червня 2018 року до цього договору оренди, якою строк оренди було продовжено до 24 червня 2025 року, з правом пролонгації та правом передачі земельної ділянки у піднайм (суборенду). Однак позивач не підписувала додаткової угоди від 24 червня 2018 року та не бажала продовжувати строк дії договору оренди. На думку позивача, її підпис у додатковій угоді є підробленими з метою незаконного використання належної її земельної ділянки понад строк, встановлений первинним договором, який укладено між нею та ТОВ «Агротал». 
У зв`язку з чим 22 березня 2024 року представник ОСОБА_1 – адвокат Куцький А.В. подав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити згадане вище питання. Проведення експертизи він просив доручити Вінницькому відділенню Київського НДІСЕ. 
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи (ч. 3 ст. 102 ЦПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Частинами 1, 5 ст. 104 ЦПК України встановлено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року роз`яснено, що ухвала суду про призначення експертизи повинна бути складена як окремий документ з наведенням у ній мотивів прийнятого рішення про призначення експертизи та чітким викладенням питань, що стосуються предмета останньої. В ухвалі має бути зазначено, які подані учасниками судового розгляду питання і з яких мотивів відхилено.
Відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5).
Із сукупності наведених норм права слідує, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Учасники судового процесу вправі пропонувати суду питання, які мають бути роз`яснені експертом, проте остаточне коло питань судовому експерту визначається судом.
Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.
Суд першої інстанції, оцінивши підстави призначення вказаної експертизи, зважаючи на предмет позову у цій справі та необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин, що мають значення для справи, дійшов вірного висновку про її призначення, визначивши при цьому відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України питання, з якого має бути проведена ця експертиза, доручивши проведення експертизи Вінницькому відділенню Київського НДІСЕ, та зазначивши, що доручення проведення цієї експертизи Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України, є необґрунтованим та призведе до невиправданого затягування розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що при призначенні експертизи суд першої інстанції не врахував положень Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки, скаржник, вказуючи на таку обставину, не посилається на конкретні положення цих Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, які повинен був врахувати суд.
Посилання скаржника на те, що суд в оскаржуваній ухвалі не зазначив з яких мотивів та підстав він відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про доручення проведення експертизи експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України, відхиляються апеляційним судом, адже визначаючи експертну установу, яка буде займатись проведенням експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що доручення проведення цієї експертизи у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України є необґрунтованим та призведе до невиправданого затягування розгляду справи. Разом з тим, ТОВ «Поділля Агропродукт» в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовує доцільність проведення експертизи саме в Івано-Франківському НДЕКЦ МВС України.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України вказану ухвалу слід залишити без змін.
Ухвала суду першої інстанції в частині зупинення провадження у справі не оскаржувалась, а тому в силу вимог ст. 367 ЦПК України не переглядалась.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням вимог зазначеної норми закону підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 22 травня 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий                                                                О. В. Ковальчук
Судді :                                                                        Т. Б. Сало

                                                               О. С. Панасюк