ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 вересня 2024 року           справа №200/2192/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі № 200/2192/24 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та стягнення заборгованості по пенсії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати заборгованості з пенсійних виплат за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 222 243,00 грн, яка утворилась з вини органу, що призначає і виплачує пенсію;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача заборгованість з пенсійних виплат за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 222 243,00 грн.
В обгрунтування позову зазначив, що є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Починаючи з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року з вини органів Пенсійного фонду утворилася заборгованість з виплати йому пенсії у розмірі 222 243,00 грн, при цьому органи Пенсійного фонду України визнають цю суму боргу, але відмовляються її виплачувати.
Такі дії відповідача позивач вважав протиправними, просив задовольнити позов.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо своєчасної виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року у розмірі 222 243,00 грн.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 222 243 (двісті двадцять дві тисячі двісті сорок три) грн 00 коп.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Заборгованість з пенсії в розмірі 222 243,00 грн фактично є заборгованістю з пенсії за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року, що виникла внаслідок виконання судових рішень у справах № 160/7204/22 та № 200/1018/23.
Таким чином, підставою звернення до суду з цим позовом слугував факт утвореної заборгованості пенсійних виплат на виконання судових рішень у справах № 160/7204/22 та № 200/1018/23.
Відтак, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Також відповідач зазначає, що не заперечує та не відмовляється від свого обов`язку щодо виплати спірних сум пенсії, проте вказує, що така виплата буде здійснена у порядку черговості внесених рішень до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області має статус учасника бойових дій.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року по справі № 200/15390/21, яке набрало законної сили 20 серпня 2022 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 16 вересня 2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до його пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» певних періодів його роботи.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року по справі № 200/15390/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення від 15 вересня 2022 року № 056650006363 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року по справі № 160/7204/22, яке набрало законної сили 01 вересня 2022 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи позивача у ДП «ВК «Краснолиманська» з 1 жовтня 2004 року по 31 березня 2009 року, з 1 квітня 2009 року по 4 квітня 2009 року, з 5 квітня 2009 року по 30 вересня 2010 року до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року по справі № 160/7204/22 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 0566650006363 від 11 жовтня 2022 року позивачу призначено пенсію з віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 вересня 2022 року.
Не погодившись із датою призначенням пенсії, позивач у березні 2023 року звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року по справі № 200/1018/23, яке набрало законної сили 25 травня 2023 року, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 01 вересня 2022 року, а не з 16 вересня 2021 року, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області: змінити дату призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 01 вересня 2022 року на 16 вересня 2021 року з проведенням відповідного перерахунку пенсії за цей період та виплати різниці.
Окремою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 6 листопада 2023 року, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зв`язку з невиконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року по справі № 200/1018/23.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року, залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року, на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області накладено штраф у розмірі 53 680,00 грн.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 18 грудня 2023 року «Про перерахунок пенсії» позивачу призначено пенсію за рішенням суду № 200/1018/23 від 24 квітня 2023 року – з 16 вересня 2021 року довічно.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у справі № 200/1018/23.
В ухвалі про прийняття звіту судом встановлено, що позивачу нараховано пенсійні виплати за період з 16 вересня 2021 року по 31 грудня 2023 року в сумі 222 243,00 грн і що ця сума доплати обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області в Централізованій підсистеми «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду з типом рішення суду «Державний бюджет» та буде виплачена після надходження відповідного фінансування, в порядку черговості за датою набрання рішенням законної сили, за місцем перебування на обліку.
15 грудня 2023 року та 15 березня 2024 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звертався із заявою з проханням виплатити йому заборгованість з пенсії за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року у сумі 222 243,00 грн протягом 5 днів.
Заяви позивача розглядались Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Листом від 04 січня 2024 року (вих. № 312-25252/Т-02/8-0500/24) у відповідь на звернення позивача від 15 грудня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивачу про те, що у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області обліковується заборгованість по пенсії на виконання рішення суду в розмірі 222 243,00 грн за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року, що підлягає до виплати за рахунок коштів державного бюджету. Заборгованість з виплати пенсії буде виплачена після надходження фінансування в межах бюджетних призначень.
Листом від 11 квітня 2024 року (вих. № 8648-6370/Т-02/8-0500/24) у відповідь на звернення позивача від 15 березня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивачу, що відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31 серпня 2009 № 21-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 9 грудня 2021 року № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідний рік. Виплати на виконання рішень суду здійснюється в порядку черговості та визначаються датою набрання ними законної сили згідно з абз. 2 п. 7 розділу ІІ Порядку. Станом на дату підготовки відповіді Головним управлінням проведено виплату заборгованості, що фінансується з державного бюджету, за рішеннями судів, які надійшли до виконання по 20 вересня 2020 року. Відтак, виплата заборгованості на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у справі № 200/1018/23, яке вступило в законну силу 25 травня 2023 року, здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.
Як вбачається з відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 02 травня 2024 року відомостей, наявних на сайті Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 72153121 з примусового виконання виконавчого листа № 200/1018/23, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 12 червня 2023 року, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області змінити дату призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 1 вересня 2022 року на 16 вересня 2021 року, з проведенням відповідного перерахунку пенсії за цей період та виплати різниці, - яке було відкрито постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменка Д.Ю. від 05 липня 2023 року.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменка Д.Ю. від 27 листопада 2023 року виконавче провадження № 72153121 закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із неможливістю виконати виконавчий документ без участі боржника.
При цьому з вказаної постанови, а також відомостей, наявних в Автоматизованій системі виконавчого провадження, вбачається, що під час здійснення виконавчих дій державним виконавцем на боржника, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області постановами від 1 листопада 2023 року та від 15 листопада 2023 року у зв`язку із невиконання в повному обсязі рішення суду накладався штраф у розмірі 5100,00 грн та 10 200,00 грн.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позивач має право на отримання нарахованої пенсії за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 222 243,00 грн без відтермінування такої виплати, як наслідок, бездіяльність відповідача, яка виразилася у відтермінуванні виплати позивачу зазначеної заборгованості є протиправною – тобто, такою, що порушує право позивача на своєчасне отримання належних йому пенсійних виплат.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у  старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі – Закон № 1058- ІV).
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
На підставі статті 49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 
3) у разі смерті пенсіонера; 
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 
5) в інших випадках, передбачених законом.
Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.
Стаття 46 Закону № 1058 передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. 
У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
У преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Конституційне поняття “Закон України”, на відміну від поняття “законодавство України”, не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у рішенні від 03 травня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № 805/402/18. 
Верховний Суд України у своїх судових рішеннях неодноразово вказував, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що невиплату пенсії позивачу було здійснено не у спосіб, передбачений Законом № 1058, тому бездіяльність відповідача є протиправною і пенсійний орган зобов`язаний виплатити позивачу заборгованість з пенсії.
Є неприйнятними доводи апелянта, що даний спір виник у зв`язку із невиконанням судових рішень у справах у справах № 160/7204/22 та № 200/1018/23.
Предметом позову у справі № 160/7204/22 було зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 у ДП «ВК «Краснолиманська» (код ЄДРПОУ 31599557) з 01.10.2004 по 31.03.2009, 01.04.2009 по 04.04.2009, з 05.04.2009 по 30.09.2010 до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Предметом позову у справі № 200/1018/23 було зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області змінити дату призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 01.09.2022 на 16.09.2021, з проведенням відповідного перерахунку пенсії за цей період та виплати різниці.
Проте, предметом розгляду цієї справи є правомірність невиплати саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 222 243 (двісті двадцять дві тисячі двісті сорок три) грн 00 коп.
Слід зауважити, що відповідач підтверджує, що позивачу нараховано пенсійні виплати за період з 16 вересня 2021 року по 31 грудня 2023 року в сумі 222 243,00 грн і що ця сума доплати обліковується саме в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області в Централізованій підсистеми «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду з типом рішення суду «Державний бюджет» та буде виплачена після надходження відповідного фінансування, в порядку черговості за датою набрання рішенням законної сили, за місцем перебування на обліку.
Отже, в межах справ № 160/7204/22 та № 200/1018/23 не розглядалось питання нарахування та виплати саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачу заборгованості з пенсії, за період з 16 вересня 2021 року по 30 вересня 2022 року в розмірі 222 243 (двісті двадцять дві тисячі двісті сорок три) грн 00 коп, оскільки зазначене управління стороною у вказаних справах не було.
Таким чином, у спірних правовідносинах відсутній спір у зв`язку із невиконанням судових рішень у справах № 160/7204/22 та № 200/1018/23.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі № 200/2192/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі № 200/2192/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23 вересня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 23 вересня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                       І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          І.В. Геращенко

                                                                                                          І.В. Сіваченко