Справа № 150/274/24
Провадження № 22-ц/801/1994/2024
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Суперсон С. П.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року	Справа № 150/274/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Копаничук С.Г., 
суддів: Войтка Ю. Б., Медвецького С. К.,
за участі секретаря судового засідання – Кахно О. А.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс»,
треті особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, приватний виконавець виконавчого округу Вінницька область Турський Олександр Віталійович, -

розглянувши у  відкритому  судовому  засіданні  апеляційну скаргу   Товариства  з  обмеженою  відповідальністю «Онлайн Фінанс»  на  рішення Чернівецького районного  суду  Вінницької  області  від 22 липня 2024  року, ухвалене  під  головуванням  судді Суперсона С. П.,   у  справі  за  позовом     ОСОБА_1  до   ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», за  участі  третіх  осіб  без самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,   

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС», за участі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначав, що 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 39651 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» коштів в сумі 23 724,50 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 892024563 від 31 травня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», яким було відступлено право вимога на підставі договору відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», яким в свою чергу було відступлено право вимоги на підставі договору відступлення прав вимоги від 16 квітня 2021 року ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14 вересня 2021 року №66817434. Вважає, що приватний нотаріус не був уповноважений законом на вчинення виконавчих написів щодо кредитних договорів, а відтак, напис вчинений неправомірно, всупереч закону, в зв`язку з чим просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. 
Рішенням Чернівецького районного суду від 22 липня 2024 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 39651, вчинений 22 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 23 724,50 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 892024563 від 31 травня 2020 року. Вирішено питання розподілу судових витрат.
У  апеляційній  скарзі  ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, і у цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат за надання правничої допомоги з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 . 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем лише в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, а відтак, у іншій частині апеляційним судом не переглядається. 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Чернівецького районного суду від 22 липня 2024 року в оскаржуваній частині щодо розподілу витрат на правничу допомогу вищевказаним вимогам закону відповідає.
Постановляючи рішення у справі щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись ст. ст. 141, 137 ЦПК України, виходив з того, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а  заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. є співвмірним із складністю справи та відповідає обсягу наданих адвокатом Заболотною Г.В. послуг та виконаних нею робіт, їх розмір є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, докази про їх неспівмірність у матеріалах справи відсутні.
Апеляційний суд погоджується з останнім висновком суду, виходячи з наступного.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, оскільки оскаржуваним рішенням суду позовні вимоги задоволені у повному обсязі, колегія суддів вважає, що висновок суду про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача, є правильним.
Доводи апеляційної скарги про те, що в детальному описі робіт на виконання представником позивача договору про надання правничої допомоги №11-04-24/1 від 11 квітня 2024 року представник позивача, як адвокат, який має вищу юридичну освіту, витратив занадто багато часу для виконання даних робіт (послуг), не заслуговують на увагу.
Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1 ст. 77, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України)
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України)
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.(ч.6 ).
Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі позивач надав суду: копію договору про надання правничої допомоги від 11 квітня 2024 року № 11-04-24/1, акт прийому – передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 11-04-24/1 від 11 квітня 2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Пушкарьовим О.О. на виконання умов до договору про надання правової допомоги № 11-04-24/1 від 11.04.2024 (консультація адвоката, написання позовної заяви та заяви про забезпечення позову), платіжну інструкцію № 0.0.3612724461.1 про сплату вартості наданих адвокатом послуг у сумі 7 000,00 грн., відповідно до яких підтверджено перелік наданих адвокатом послуг, що відповідають матеріалам судової справи та їхню вартість, згідно вказаного позивачем розміру – 7 000,00 грн.
Суд, оцінивши зазначені докази, визнав їх належними, допустимими та достатніми доказами, що підтверджують понесені ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Пушкарьова О. О. при розгляді даної цивільної справи, у розмірі 7000 грн.
Таким чином, оскільки позивачем надані документально підтверджені докази, що підтверджують понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає висновок суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн., правильним.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не надав належної правової оцінки тій обставині, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не співвмірний з об`ємом проведеної адвокатом Пушкарьовим О. О. роботи та складністю справи, не заслуговують на увагу.
Відповідно до положень ч .ч.4,5 ст.137 ЦПК, у разі неспівмірності розміру витрат із складністю справи , часом, витраченим на виконання робіт і їх обсягом ,ціною позову, суд може за клопотанням сторони зменшити розмір відшкодування таких витрат.
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137 ЦПК України).
Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.
Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката Пушкарьова О. О., до суду першої інстанції, яке не містило лише власні міркування автора щодо розміру витрат на правничу допомогу без вагомих аргументів підтверджених доказами та було правильно оцінене судом першої інстанції. 
Крім того, відповідно до ч. 8 с. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила, або має сплатити у зв`язку з розглядом справи на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що докази витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду разом з позовною заявою, тобто протягом строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн, оскільки останній виконав усі передбаченні ЦПК України вимоги щодо подання зави та доказів на підтвердження реальності розміру витрат на правничу допомоги. Підстав для зменшення їх розміру або відмови у відшкодуванні таких витрат у матеріалах справи відсутні. 
Інші доводи апеляційної скарги також правильні висновки суду не спростовують і не впливають на законність прийнятого судом рішення в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відтак, апеляційна скарга підлягає залишенню  без задоволення, а судове рішення  в оскаржуваній частині - залишенню без змін.
Згідно ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки рішення суду в оскаржуваній частині ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарги підлягає залишенню без задоволення, судові рішення в оскаржуваній частині залишенню без змін.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України,-
Оскільки рішення суду першої інстанції про задоволення позову залишено без змін , понесені судові витрати у справі відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК  України залишаються за відповідачем.
Керуючись ст.ст. 367,376,374,375 ЦПК України,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Онлайн Фінанс» залишити без задоволення.
Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту  її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Головуючий                                                                 С.Г. Копаничук 

судді:                                                                                      Ю. Б. Войтко 

                                                                                                С. К. Медвецький