ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 р. 	Справа № 440/17999/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, м. Полтава, повний текст складено 16.02.24 року у справі № 440/17999/23
за позовом             товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка"  
до             Державної служби України з безпеки на транспорті ,             Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті                     
про визнання неправомірною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка", звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №022623 від 21.11.2023 Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки про застосування до ТОВ "Вигідна Покупка" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі № 440/17999/23 залишено без задоволення адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання неправомірною та скасування постанови.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі № 440/17999/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на помилковість висновків відповідача про порушення товариством ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме перевезення вантажу без необхідних документів. Зазначає, що використання тахокарт є обов`язковим виключно у дні здійснення перевезень. Законодавство не передбачає обов`язку водія мати інші документи на підтвердження нездійснення перевезень. Зауважує, що докази нездійснення перевезень були надані до моменту винесення оскаржуваної постанови, проте відповідач не взяв такі до уваги. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що  18.10.2023 на ділянці а/д М-30 "Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Луганськ-Ізварине" 716 км посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №014274 від 16.10.2023 (зворот а.с. 57) було проведено перевірку транспортного засобу марки MERCEDEC-BENZ ATEGO, д.р.н. НОМЕР_1 (належить ТОВ "Пріор Девелопмент", перевізник ТОВ "Вигідна Покупка"), яким керував водій ОСОБА_1 , про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.10.2023 №АР012782 (зворот а.с. 58).
Під час перевірки були виявлені порушення, відповідальність за які передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема виявлено факт перевезення вантажу згідно з ТТН №2023/10/17 від 17.10.2023 транспортним засобом обладнаним аналоговим тахографом за відсутності на момент проведення перевірки документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - відсутні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (за періоди: з 20.09.2023 по 12.10.2023 та з 14.10.2023 по 17.10.2023), чим порушено п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 та п. 6.1 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010.
Крім того перевіркою встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", внаслідок порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, оскільки безперервний час керування водія згідно з тахокартою за 13.10.2023 перевищує 04 год. 30 хв., чим порушено п. 4.1 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010.
Водій, підписавши акт, у поясненнях зазначив, що з актом згоден.
Після цього Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області на адресу позивача було направлено повідомлення №87325/34/24-23 від 08.11.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної на 10:00 год. 21.11.2023 (рекомендований лист з повідомленням згідно із Списком згрупованих поштових відправлень №19070 (а.с. 61-64).
ТОВ "Вигідна Покупка" 20.11.2023 було підготовлено та направлено на електронну адресу та на адресу місцезнаходження Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області заперечення на акт перевірки та додаткові документи (а.с. 9-21).
Незважаючи на подані заперечення, 21.11.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області винесено постанову №022623 про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідно до якої з урахуванням того, що ТОВ "Вигідна Покупка" 18.10.2023, 11:20, а/д М-30 км 716, MERCEDEC-BENZ ВІ8345НС, допущено порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно з актом проведення перевірки від 18.10.2023 №012782), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", стягнуто з товариства адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн (а.с. 8).
Не погоджуючись із правомірністю підстав застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог.  
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567 (далі - Порядок №1567).
Відповідно до ст. 1 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл узгодження умов та режимів перевезень - додатковий дозвіл, що видається уповноваженими органами на проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу.
Статтею 5 Закону №2344-ІІІ визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
У відповідності до статті 6 Закону №2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону №2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до п. 2-4 Порядку № 1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.
За приписами п. 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно із пунктом 15 Порядку за №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Порядок зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 422 від 20.05.2013 (далі - Порядок № 422).
З матеріалів справи встановлено, що відповідно пунктів 3, 4 Порядку № 422 посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті був зупинений транспортний засіб марки MERCEDEC-BENZ ATEGO, д.р.н. НОМЕР_1 (належить ТОВ "Пріор Девелопмент", перевізник ТОВ "Вигідна Покупка"), яким керував водій ОСОБА_1 .
В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було виявлено факт перевезення вантажу згідно з ТТН №2023/10/17 від 17.10.2023 транспортним засобом, обладнаним аналоговим тахографом за відсутності на момент проведення перевірки документів, передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - відсутні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (за періоди: з 20.09.2023 по 12.10.2023 та з 14.10.2023 по 17.10.2023), чим порушено п. 3.3 наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 та п. 6.1 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010. Крім того перевіркою встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", внаслідок порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, оскільки безперервний час керування водія згідно з тахокартою за 13.10.2023 перевищує 04 год. 30 хв., чим порушено п. 4.1 наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010.
У зв`язку з виявленням вищезазначених порушень, державними інспекторами було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.10.2023 №АР012782.
Також встановлено, що водій зі змістом акту № АР012782 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.10.2023 був ознайомлений та підписав його, у поясненнях зазначив, що з актом згоден.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Колегія суддів встановила, що 09.11.2023 відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області направлено на адресу позивача повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної на 21.11.2023 з 10:00, яке було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, відправлення вручено особисто 14.11.2023, про що свідчить трекінг поштових відправлень (а.с. 64).
Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач є таким, що повідомлений належним чином про час та місце справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
За результатами розгляду акту №АР012782 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 18.10.2023 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №022623 від 21.11.2023 на суму 17000,00 грн за порушення абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Колегія суддів встановила, підставою для притягнення позивача до відповідальності слугував, зокрема, висновок про порушення вимог абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" з огляду на виявлений факт надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме - порушення п. 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом МТЗУ №385 від 24.06.2010, п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом МТЗУ №340 від 07.06.2010 з огляду на відсутність заповнених тахокарт у кількості, що передбачена ЄУТР (за періоди: з 20.09.2023 по 12.10.2023 та з 14.10.2023 по 17.10.2023).
Крім того, в акті зазначено про порушення абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в частині порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, що передбачає штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: порушення пункту 4.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом МТЗУ №340 від 07.06.2010 з огляду на встановлення факту безперервного пересування водія згідно з тахокартою за 13.10.2023, що перевищує 04 год. 30 хв.
Опис виявлених порушень вимог щодо перевезення вантажів з боку ТОВ "Вигідна Покупка" викладено в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
У відповідності до ч. 1 ст. 34 Закону №2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 18 Закону №2344-ІІІ передбачає, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ст. 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.
Тож перелік документів, необхідний для перевезення вантажів, що зазначений у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", не є вичерпним.
Наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 за № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010, затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку (далі по тексту - Положення № 340).
Відповідно до пункту 1.3 Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
У відповідності до п. 6.1 Положення №340, автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.          
Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)", Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року №153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція №385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №385, ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Згідно з пунктом 1.4 Інструкції №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий   контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції №385, виробники транспортних засобів, перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.
У відповідності до п. 3.3 Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Зі змісту апеляційної скарги встановлено, що позивач не заперечує того факту, що у водія ОСОБА_1 були відсутні тахокарти у кількості, передбаченій ЄУТР за періоди з 20.09.2023 по 12.10.2023 та з 14.10.2023 по 17.10.2023, зважаючи на те, що у зазначені дні він не здійснював перевезень автомобільним транспортом. При цьому додав, що використання тахокарт при встановленому на транспортному засобі аналоговому тахографі є обов`язком виключно у дні здійснення перевезень. Стверджує, що посадова особа Укртрансбезпеки вимагала від водія надати відомості з тахографа за період, який розпочався ще до його працевлаштування (з 20.09.2023), тоді як водій ОСОБА_1 був прийнятий на роботу відповідно до наказу №ЛФ000010003 від 04.10.2023 з 05.10.2023 (а.с. 13). З приводу ж періоду з 05.10.2023 і до 17.10.2023 (встановлена посадовою особою відповідача кінцева дата періоду порушення) зазначив, що водій не здійснював щоденних перевезень, оскільки працював лише 06.10.2023, 09.10.2023, 11.10.2023, 13.10.2023, 16.10.2023, 18.10.2023, а в інші дні у ОСОБА_1 були вихідні дні. На підтвердження вказаних обставин позивач надав табель обліку робочого часу за жовтень 2023 року (зворот а.с. 13).
Крім того позивач вказував, що у дні перевезень 06.10.2023, 09.10.2023, 11.10.2023 ОСОБА_1 перебував на навчанні (маючи статус пасажира) у водіїв, які керували іншими транспортними засобами, тому відсутність станом на вказані дати даних у тахографі транспортного засобу, який перевірявся посадовими особами Укртрансбезпеки 18.10.2023 (MERCEDEC-BENZ ATEGO, номерний знак НОМЕР_1 ) є обґрунтованою. На підтвердження факту стажування ОСОБА_1 до матеріалів справм надано пояснення водіїв ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 (а.с. 14). Пояснює, що 13.10.2023 водій ОСОБА_1 вперше самостійно здійснював вантажні перевезення на автомобілі MERCEDEC-BENZ ATEGO, номерний знак НОМЕР_1 , порушень щодо обліку час та відпочинку працівником Укртрансбезпеки в цей день не встановлено. У свою чергу 16.10.2023 водій ОСОБА_1 працював на автомобілі MERCEDEC-BENZ ATEGO, номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку з чим використовував інший тахограф, тож дані за 16.10.2023 не могли міститься в тахографі транспортного засобу, який перевірявся 18.10.2023. На підтвердження факту перевезення на іншому автомобілі позивач надав ТТН від 16.10.2023 №2023/10/16/708, №2023/10/16/377, №2023/10/16/2316, №2023/10/16/249, №2023/10/16/335, №2023/10/16/497 (а.с. 16-21). 17.10.2023 ж для ОСОБА_1 був вихідним днем, а датована цим числом ТТН №2023/10/17 була виготовлена на підготовлений та оформлений вантаж, переданий на відправлення 17.10.2023.
Таким чином позивач вважає, що відповідач не має права притягувати його до відповідальності за п. 3.3 Інструкції №385 та п. 6.1 Положення №340, оскільки у встановлений посадовою особою Укртрансбезпеки період (з 20.09.2023 по 12.10.2023 та з 14.10.2023 по 17.10.2023) водій ОСОБА_1 не здійснював перевезень автомобільним транспортом та не був зобов`язаний використовувати тахокарти.
Колегія суддів не приймає такі доводи позивача, оскільки відповідальність на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" настає за відсутності документів при перевезенні вантажу, зокрема і тих, які передбачені п. 3.3 Інструкції №385 та п. 6.1 Положення №340.
У свою чергу, пунктом 6.4 Положення №340 передбачено, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
Стосовно порушення, яке виявилося у факті безперервного часу керування водія згідно з тахокартою за 13.10.2023, що перевищує 4 год. 30 хв, відповідальність за яке передбачено абз. 8 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4.1 Положення №340, після керування протягом 4 годин 30 хвилин водій повинен зробити перерву для відпочинку та харчування тривалістю не менше 45 хвилин, якщо не настає період щоденного (міжзмінного) відпочинку. Позивач жодних пояснень чи спростувань встановлених перевіркою фактів безперервного часу керування водієм не надав, що свідчить про наявність такого порушення, за яке перевізник має нести відповідальність, встановлену чинним законодавством.
З приводу доводів позивача про те, що на даний час в Україні діє надзвичайна ситуація (воєнний стан з 24.02.2022), а тому, в силу п. 1.4 Положення №340, не підлягає застосуванню до позивача, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Згідно зі ст. 5 цього ж Кодексу, надзвичайні ситуації класифікуються за характером походження, ступенем поширення, розміром людських втрат та матеріальних збитків. Залежно від характеру походження подій, що можуть зумовити виникнення надзвичайних ситуацій на території України, визначаються такі види надзвичайних ситуацій: 1) техногенного характеру; 2) природного характеру; 3) соціальні; 4) воєнні. Залежно від обсягів заподіяних надзвичайною ситуацією наслідків, обсягів технічних і матеріальних ресурсів, необхідних для їх ліквідації, визначаються такі рівні надзвичайних ситуацій: 1) державний; 2) регіональний; 3) місцевий; 4) об`єктовий. Порядок класифікації надзвичайних ситуацій за їх рівнями встановлюється Кабінетом Міністрів України. Класифікаційні ознаки надзвичайних ситуацій визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері цивільного захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу, єдина державна система залежно від масштабів і особливостей надзвичайної ситуації, що прогнозується або виникла, функціонує у режимах: 1) повсякденного функціонування; 2) підвищеної готовності; 3) надзвичайної ситуації; 4) надзвичайного стану.
Режим підвищеної готовності та режим надзвичайної ситуації для єдиної державної системи цивільного захисту у повному обсязі або частково для окремих її складових, згідно з п. 1 ч. 4 ст. 11 Кодексу цивільного захисту України, встановлюються за рішенням Кабінету Міністрів України - для єдиної державної системи цивільного захисту у повному обсязі або частково для кількох окремих її функціональних чи територіальних підсистем.
Тож посилання позивача на Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України є безпідставними, оскільки цим Указом запроваджено воєнний стан - особливий правовий режим, який не охоплюється режимами, що передбачені ч. 1 ст. 11 Кодексу цивільного захисту України.   
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що запровадження в Україні воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації не може бути підставою для порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та Положення № 340.
Колегії суддів зазначає, що дія пункту 1.4 Положення №340 розповсюджується на перевізників, у випадках коли така надзвичайна ситуація має безпосередній вплив на здійснення перевезення та унеможливлює або суттєво ускладнює виконання перевізником вимог цього положення. Між тим, позивачем не наведено жодних обставин, які б свідчили про перевезення вантажу з метою запобігання чи ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, або усунення її наслідків.
Отже, обставини, передбачені  абз. 3 п. 1.4 Положення №340 та які свідчать про звільнення позивача від відповідальності згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», не підтверджуються.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, висновок відповідача до допущення порушень законодавства про автомобільний транспорт позивачем відповідає фактичним обставинам справи. 
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстав для скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки №022623 від 21.11.2023 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн, немає, а тому оскаржуване рішення відповідає критеріям правомірності, встановлених в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.  
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 у справі № 440/17999/23 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вигідна Покупка" залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 по справі № 440/17999/23 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський