ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 520/5343/15-ц
провадження № 61-14832св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І.,
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
 
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_3, на ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 01 червня 2020 року у складі судді Луняченка В. О. та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Вадовської Л. М., Комлевої О. С.,
Історія справи
Короткий зміст заяви
У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - ТОВ «Консалт Солюшенс») звернулось із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні за виконавчими документами у справі № 520/5343/15-ц правонаступником.
Заява мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за договором від 20 липня 2007 року №05/07/2007/840-К/417 «Автопакет» в сумі 606 282,66 грн.
05 лютого 2020 року проведено електронний аукціон 
№ UA-EA-2020-01-14-000012-b за лотом № GL2N79746 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 193 кредитними договорами, які забезпечені транспортними засобами. Переможцем торгів є ТОВ «Консалт Солюшенс».
26 лютого 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Консалт Солюшенс» укладений договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я. М. та зареєстрований в реєстрі за № 99.
За умовами вказаного договору до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 за договором від 20 липня 2007 року № 05/07/2007/840-К/417 «Автопакет».
ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ КБ «Надра» кошти в порядку пункту 4 договору до моменту набуття чинності договором у розмірі 1 568 700,27 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 13 лютого 2020 року № 35.
Таким чином, ПАТ КБ «Надра» вибуло як сторона із виконавчого провадження.
ТОВ «Консалт Солюшенс» просило замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Київським районним судом м. Одеси у  справі № 520/5343/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 01 червня 2020 року заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.
Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні з виконання рішення суду від 26 травня 2016 року в справі № 520/5343/15-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором «Автопакет» від 20 липня 2007 року № 05/07/2007/840-К/417.
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 512 ЦК України у правовідносинах, які що виникли на підставі договору кредиту між позивачем і ТОВ ФК «Консалт Солюшенс», відбулась заміна кредитора на підставі договору про відступлення права вимоги.
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 червня 2020 року змінено, викладено її мотивувальну і резолютивну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції.
Замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» правонаступником ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому листі в справі № 520/5343/15-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що заявник є правонаступником кредитора у правовідносинах із боржниками, і висновок суду по суті відповідає обставинам справи.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється саме для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом.
При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження підлягає встановленню, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на те, що у цій справі не вирішується питання заміни сторони виконавчого провадження, а вирішується питання правонаступництва стягувача, а факт дотримання строків підлягає вирішенню на наступних стадіях реалізації рішення, то доводи апеляційної скарги про неможливість вчинення таких дій через пропуск строку пред'явлення виконавчого листа до виконання підставою скасування ухвали суду першої інстанції бути не можуть.
Стягувач як правонаступник має потенційну можливість отримати право на поновлення строку на пред'явлення листа до виконання, проте у разі не вирішення питання про його статус правонаступника позбавлений права порушити це питання.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для заміни сторони ПАТ «КБ Надра», на користь якого постановлено судове рішення, оскільки без заміни сторони стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» як правонаступник позбавлене процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження».
Заява ТОВ «Консалт Солюшенс» містить вимогу щодо заміни стягувача правонаступником, а тому слід зазначити про те, що у таких висновках необхідно керуватися принципом обов'язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Сам факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання. У правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов'язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За фактичними обставинами справи відбувається заміна стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, тому зазначення заявником про виконавче провадження є помилковим. Враховуючи доповнення ухвали суду висновками та необхідність уточнення предмету заміни, ухвала суду підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної та резолютивної частини ухвали в редакції цієї постанови. В решті підлягає залишенню без змін.
Доводи апеляційної скарги про недійсність переданої вимоги не можуть бути предметом оцінки в межах розгляду заяви про заміну стягувача.
Аргумент апеляційної скарги про те, що врахуванню підлягають висновки Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, підставою скасування ухвали суду бути не можуть, адже по суті поданої заяви та стадії справи є заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, що не суперечить відповідним висновкам.
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу за підписом ОСОБА_3., в якій просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 01 червня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони у виконавчому провадженні.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
при ухваленні оскаржуваних рішень суди не врахували висновків, викладених у постановах Верховного Суду щодо застосування норм у подібних правовідносинах;
у цій справі первісний кредитор та новий кредитор взагалі не зверталися із заявою про видачу виконавчого документа протягом строку, який для цього був встановлений. При цьому у матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо звернення та отримання виконавчого листа;
для виконання рішення суду потрібно отримати в суді виконавчий документ і звернутися до відповідної державної виконавчої служби або приватного виконавця протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили із заявою про відкриття виконавчого провадження та доданим до неї виконавчим документом. Заява разом з виконавчим документом може бути подана стягувачем як самостійно, так і через представника, або засобами поштового зв'язку. Рішення суду у цій справи ухвалено 26 травня 2016 року і набрало законної сили через 10 днів, тобто 05 червня 2016 року. Отже строк виконання зазначеного рішення сплинув 05 червня 2019 року. Оскільки із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні заявник не подав заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому відповідний строк сплив. При цьому зазначений строк сплив ще до укладення 26 лютого 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Консалт Солюшенс» договору про відступлення прав вимоги. Таким чином, трирічний строк виконання рішення суду сплинув, а досліджуючи подану заяву про заміну сторони виконавчого провадження та висновки судів щодо надання їй оцінки, жодних поважних причин пропуску строку заявник не навів, судам не надано доказів того, що стягувачем у визначений строк вживалися усі можливі заходи для виконання рішення суду, також у рішенні судів були відсутні висновки щодо пропущення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин;
відповідно до частини другої статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив. Тому заміна сторони виконавчого провадження не перериває та не поновлює будь-яких процесуальних строків для нового кредитора, зокрема, і строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання;
оскільки заявник не довів жодних поважних причин для поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, то і відсутні підстави для поновлення заявнику строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання з огляду на те, що строк був пропущений ще первісним кредитором та поважних причин з цього приводу судами не встановлено. Більш того, при зверненні із заявою про заміну сторони виконавчого провадження новий кредитор навіть не ставив питання про поновлення вказаного строку. Сам по собі факт невиконання рішення суду не може бути поважною підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки первісний стягувач вочевидь не здійснював передбачених законом заходів щодо захисту порушеного права, а правонаступник стягувача прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи невчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником. Таким чином, за відсутності належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовано вимоги заяви, суди повинні були зробити висновки про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Позиція інших учасників справи
У березні 2024 року від представника ТОВ «Консалт Солюшенс» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
Відзив мотивований тим, що:
заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження»;
оскільки на момент подачі заяви про заміну сторони стягувача його правонаступником актуальним був конкретний спосіб захисту суб'єктивних цивільних прав, а саме: заміна сторони її правонаступником у виконавчому провадженні за виконавчими документами без її подачі одночасно з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, ТОВ «Консалт Солюшенс» і звернулось до суду з заявою про заміну сторони стягувача її правонаступником у виконавчому провадженні за виконавчими документами, обравши у вказаній заяві саме такий спосіб захисту своїх прав. Законодавець не встановлює обов'язку стягувача звертатись з заявою про заміну сторони стягувача його правонаступником разом із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, також законодавство України ніяким чином не пов'язує заміну сторони стягувача зі строками для пред'явлення виконавчих документів до виконання;
сама по собі заміна сторони стягувача його правонаступником не порушує права боржника та не покладає на нього додатковий тягар відповідальності. Реалізувати право на примусове виконання присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (виконавчому листі), адже новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони її правонаступником, не має права на отримання інформації від органів, що здійснюють примусове виконання рішень суду, щодо стану виконавчих проваджень відносно боржника та перебігу строків для пред'явлення виконавчих документів до виконання. Без процесуального правонаступництва новий кредитор не може отримати від боржника належного виконання рішення суду в добровільному порядку;
для звернення для суду з заявами про заміну сторони її правонаступником у виконавчому провадженні (відкритому виконавчому провадженні із зазначенням номеру такого провадження) або заміну сторони у виконавчому листі (до відкриття виконавчого провадження) стягувачу потрібно обрати належний спосіб захисту, тобто потрібно володіти достовірною інформацію про те, чи сплив строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання або ні, закрите виконавче провадження або ні. Від цієї інформації залежить предмет та підстави заявлених вимог з якими правонаступник звертається до суду;
апеляційний суд правильно вважав, що питання дотримання строків підлягає вирішенню на наступних стадіях реалізації рішення, тому доводи апеляційної скарги про неможливість заміни сторони виконавчого провадження через пропущення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання підставою скасування ухвали суду бути не можуть. Стягувач як правонаступник має потенційну можливість отримати право на поновлення строку на пред'явлення листа до виконання, проте у разі невирішення питання про його статус правонаступника позбавлений права порушити таке питання;
станом на момент подання відзиву на касаційну скаргу судове рішення боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали, відмовились від досудового врегулювання спірних правовідносин;
боржники також ухиляються від виконання зобов'язання, яке виникло за договором від 20 липня 2007 року № 05/07/2007/840-К/417 «Автопакет» та підтверджене рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року у справі № 520/5343/15-ц. Ймовірне скасування касаційним судом судових рішень у цій справі призведе до того, що боржники будуть надалі ухилятись від виконання своїх зобов'язань, а ТОВ «Консалт Солюшенс» буде вимушене повторно звертатись до суду для заміни його як правонаступника та виконувати інші процесуальні дії, спрямовані на виконання рішення суду, що призведе до затягування виконання боржниками своїх зобов'язань перед ТОВ «Консалт Солюшенс» як стягувачем.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 01 листопада 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано йому строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги до 22 січня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 лютого 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеса від 01 червня 2020 року та постанови Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року, відкрито касаційне провадження у справі № 520/5343/15-ц та витребувано справу із суду першої інстанції.
У квітні 2024 року справа № 520/5343/15-ц надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 16 лютого 2024 року зазначено, що доводи касаційної скарги містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором від 20 липня 2007 року № 05/07/2007/840-К/417 «Автопакет» задоволено частково та стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором від 20 липня 2007 року № 05/07/2007/840-К/417 «Автопакет» у розмірі 606 282,66 грн.
05 лютого 2020 року було проведено електронний аукціон 
№ UA-EA-2020-01-14-000012-b за лотом № GL2N79746 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 193 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами. Переможцем торгів є ТОВ  «Консалт Солюшенс».
26 лютого 2020 року між ПАТ КБ «Надра» і ТОВ «Консалт Солюшенс» укладений договір № GL2N79746 про відступлення прав вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Толочко Я. М. та зареєстрований в реєстрі за № 99. 
Відповідно до пункту 1 вказаного договору банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатку 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у додатку 1 до цього договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 2 договору за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов'язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов'язань, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень, право отримання коштів від реалізації заставного майна за основними договорами. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.
За змістом додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги від 26 лютого 2020 року до заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до ОСОБА_1, ОСОБА_2 за договором від 20 липня 2007 року № 05/07/2007/840-К/417 «Автопакет».
ТОВ «Консталт Солюшенс» сплатило ПАТ КБ «Надра» кошти згідно з пунктом 4  договору до моменту набуття чинності договором у розмірі 1 568 700,27 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням від 13 лютого 2020 року № 35.
Позиція Верховного Суду
Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).
У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України).
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), на яку посилається ОСОБА_1 у касаційній скарзі, зазначено, що «на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства […]
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.
Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу […]
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 2-870/11 (провадження № 61-4429св22) зазначено, що «стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу […]
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється».
У справі, що переглядається:
ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулося із заявою про заміну сторони стягувача ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами, виданими Київським районним судом м. Одеси у справі № 520/5343/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором;
при задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс», суд першої інстанції виходив з положень статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»;
частково змінюючи ухвалу суду першої інстанції в мотивувальній та резолютивній частинах, суд апеляційної інстанції вважав правильним висновок про існування підстав для заміни сторони ПАТ «КБ Надра», на користь якого постановлено судове рішення. На переконання апеляційного суду, без заміни сторони стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» як правонаступник позбавлене процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження». Заява ТОВ «Консалт Солюшенс» містить вимогу щодо заміни стягувача правонаступником, а тому слід зазначити про те, що у таких висновках необхідно керуватися принципом обов'язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сам факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання. У правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов'язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства - ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За фактичними обставинами справи відбувається заміна стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, тому зазначення заявником про виконавче провадження є помилковим. При цьому доводи апеляційної скарги про недійсність переданої вимоги не можуть бути предметом оцінки в межах розгляду заяви про заміну стягувача;
проте суди не звернули уваги, що: заміна сторони справи має мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України; стадія виконавчого провадження починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання;
ОСОБА_1 наголошував, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. При цьому матеріали справи не містять доказів про те, що первісний та/або новий кредитор зверталися до суду із заявою про видачу виконавчого документа протягом строку, який встановлений для його виконання;
відомості з Єдиного реєстру судових рішень свідчать, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року набрало законної сили 07 червня 2016 року;
матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо звернення та отримання первісним та/або новим кредитором виконавчого листа на виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2016 року за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за договором від 20 липня 2007 року в розмірі 606 282,66 грн;
отже, ТОВ «Консалт Солюшенс» звертаючись до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) її правонаступником (травень 2020 року) не надало доказів існування виконавчого провадження чи потенційної можливості його відкриття;
за встановлених обставин, враховуючи, що правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, суди зробили помилковий висновок про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони (стягувача) її правонаступником.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного суду прийняті без дотримання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржені судові рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони (стягувача) її правонаступником.
Висновки щодо розподілу судових витрат
У статті 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі, із розподілу судових витрат.
Відповідно до частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 1 610,40 грн (536,80 грн + 1 073,60 грн) підлягають стягненню на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс».
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_3, задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 01 червня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року скасувати.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про заміну сторони (стягувача) її правонаступником відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг в загальному розмірі 1 610,40 грн.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Київського районного суду м. Одеса від 01 червня 2020 року та постанова Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                    В. І. Крат
Судді:                                                                             І. О. Дундар
 Є. В. Краснощоков
 Є. В. Коротенко
 П. І. Пархоменко