УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

12 серпня 2024 року 
м. Київ

справа №440/3509/24
адміністративне провадження № К/990/28518/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (суддя Клочко К.І.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року (колегія у складі: головуючого - судді Ральченка І.М., суддів Подобайло З.Г., Катунова В.В.)
у справі № 440/3509/24
за позовом   ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області
про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФ України в Одеській області, відповідач, скаржник), в якому просила:
- визнати протиправними дії ГУ ПФ України в Одеській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу період роботи з 19 листопада 1993 року по 04 січня 2002 року з пільговим стажем за списком № 1, який складає 3 роки 11 місяців 12 днів та з 09 січня 2002 року по 24 грудня 2008 року з пільговим стажем за списком № 1, який складає 5 років 6 місяців 3 дні на ВАТ «Полтавський завод газорозрядних ламп»;
- зобов`язати ГУ ПФ України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах й у пільгових розмірах за списком № 1.
Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 25 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, задовольнив позов частково. А саме:
- визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФ України в Одеській області про відмову в призначенні пенсії від 19 березня 2024 року № 163750018645;
- зобов`язав ГУ ПФ України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 19.11.1993 по 04.01.2002, з 09.01.2002р. по 16.17.2002, з 16.10.2002 по 16.04.2003, з 14.05.2003 по 09.06.2003, з 12.09.2003 по 01.02.2004, з 02.02.2004 по 30.08.2004, з 31.08.2004 по 31.05.2005, з 06.06.2005 по 31.08.2006, з 04.09.2006 по 31.08.2007, з 03.09.2007 по 24.12.2008 в ТОВ «Завод газорозрядних ламп» до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язав ГУ ПФ України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 березня 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду;
- в іншій частині позовних вимог відмовив.
23 липня 2024 року ГУ ПФ України в Одеській області подало касаційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Як на підстави касаційного оскарження, ГУ ПФ України в Одеській області покликається на те, що ця касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (а саме суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 484/2323/16-а, від 31 січня 2018 року провадження № К/9901/48/17, від 23 січня 2018 року у справі № 732/2003/14, від 30 січня 2018 року у справах № 506/384/17 і № 462/1675/14-а, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від таких висновків). Крім того, зазначає, що позивачем не підтверджено необхідний період роботи за списком № 1 (а саме: у наданій довідці від 10 липня 2013 року № 14 про періоди роботи з 09 січня 2002 року по 24 грудня 2018 року відсутній підпис головного бухгалтера, відсутня довідка про перейменування підприємства ТОВ «Завод газорозрядних ламп», а тому така довідка не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637)), що відповідно не дає ОСОБА_1 право на розрахунок стажу на інших умовах, ніж це було здійснено Головним управлінням.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
У цій справі оскаржуються дії територіального органу Пенсійного фонду щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Полтавський окружний адміністративний суд в ухвалі від 01 квітня 2024 року про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.
У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У контексті наведеного Суд звертає увагу скаржника на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Так, вказуючи на наявність підстав для касаційного оскарження, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, скаржник в той же час не обґрунтовує, у чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, не вказує приклади неоднакового застосування судами в інших справах у подібних правовідносинах Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), Порядку №637, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, інших норм матеріального та / або процесуального права.
Що ж до посилання скаржника на перелічені вище постанови Верховного Суду, то таке зроблене не з метою доведення подібності зі спірними правовідносинами, а для переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що виходить у силу приписів статті 341 КАС України за межі повноважень суду касаційної інстанції.
В той же час Верховний Суд у постановах від 14 квітня 2018 року у справі № 164/1993/14-а, від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 28 березня 2019 року у справа № 194/712/17, від 18 квітня 2019 року у справі № 156/173/17, від 11 липня 2019 року у справі № 423/1156/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 225/3845/17 сформував правову позицію, яка полягає у наступному: 
« Згідно з пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637, далі - Порядок №637).
Зі змісту вказаної норми вбачається, що уточнюючі довідки мають надаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.».
Суд апеляційної інстанції переглянув рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року відповідно до такого правового висновку, виходив з того, що записами у трудовій книжці підтверджується характер роботи позивача у спірний період на посадах ТОВ "Завод газорозрядних ламп", що передбачені Списком № 1 розділ 13 згідно Постанови Кабінету Міністрів України 11.03.1994 № 162, розділ XІІІ згідно Постанови Кабінету Міністрів України 16.01.2003 № 36. Крім того, позивачем надано наказ від 28.11.2001 № 19 про атестацію робочих місць, копію висновків від 19.08.2002 № 04-251/5, від 06.08.2004 №04-279/5, державної експертизи умов праці щодо правильності застосування Списків №1 та №2 у ТОВ "Завод ГРЛ" та у ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп", у якому зазначено, що експертиза на правильність застосування Списків №№ 1, 2, згідно з якими призначаються пенсії за віком на пільгових умовах, показала, що вказані умови застосовані правильно. Таким чином, ОСОБА_1 має право на включення спірних періодів роботи до пільгового стажу.
З огляду на вищевикладене Суд вважає, що перегляд цієї справи у касаційному порядку не матиме фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики та не вбачає інших обставин, визначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ПФ України в Одеській області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі № 440/3509/24.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб