Ухвала
 
30 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 603/684/23
провадження № 61-10965ск24   
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2024 року у справі за позовом керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області, Коропецької селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2023 року керівник Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області, діючи в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області, Коропецької селищної ради Тернопільської області звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення в розмірі 99 832,88 грн.
 
Рішенням Монастириського районного суду від 18 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2024 року, позов прокурора задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області 49 326,97 грн шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. У задоволені іншої частини позовних вимог прокурора відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У липні 2024 року перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2024 року.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Таким чином, ціна позову у цій справі становить 99 832,88 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
В касаційній скарзі вказується, що перегляд оскаржуваного судового рішення в касаційному порядку також має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у сфері пріоритетних бюджетних відносин, а також запобігатиме в майбутньому порушенням у розпорядженні бюджетними коштами, тому у цій справі наявні підстави, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у малозначній справі. Проте прокурор не обґрунтовує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду прокурора, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 березня 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 01 липня 2024 року у справі за позовом керівника Бучацької окружної прокуратури Тернопільської області в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури, молоді та спорту Коропецької селищної ради Тернопільської області, Коропецької селищної ради Тернопільської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков