ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5119/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  25 вересня 2024 року                                                                                            м. Київ          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр", Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про стягнення коштів з рахунків платників податків у банках, що обслуговують таких платників податків,
В С Т А Н О В И Л А
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ТОВ "Надра Геоцентр", АТ "Укргазвидобування", в якому просив стягнути з банківських рахунків відповідачів кошти у розмірі податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу в сумі 118263794,05 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що при зверненні із позовною заявою до суду контролюючим органом було в повному обсязі дотримано вимоги ст.160 КАС України і на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху позовна заява була направлена до суду 21.06.2023 через систему «Електронний суд».  
АТ "Укргазвидобування" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що суд першої інстанції наділений повноваженнями перевірки позову на відповідність вимогам КАС України, а у разі невиконання позивачем вимог ухвали про залишення позову без руху, така позовна заява підлягає поверненню.
ТОВ "Надра Геоцентр" відзив на апеляційну скаргу не подавало. Будь-які його письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.
Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
В силу ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За наслідком перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Судом встановлено, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 позовну заяву було залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та надано позивачу строк для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку (а.с.12).
На виконання вимог вказаної ухвали позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду (а.с.15-17).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 позовну заяву повернуто позивачу, оскільки ним не надано доказів існування обставин, які б перешкоджали йому звернутись до суду з даним позовом у межах встановлених законодавством строків.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 залишено без змін.
За наслідками касаційного оскарження, постановою Верховного Суду від 12.04.2023 касаційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду (а.с.121-126).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати оригінал позовної заяви та належним чином засвідчені копії додатків до позовної заяви (а.с.129).
В мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що відповідно до ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачу та на момент надходження матеріалів адміністративної справи до Київського окружного адміністративного суду з Верховного Суду вказані матеріали містять лише копію позовної заяви, що позбавляє суд можливості відкрити провадження у справі за такою копією. Крім того, відсутні додатки до позовної заяви.
Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету позивача 15.06.2023 о 17:47 год, тобто, в силу ч.6 ст.251 КАС України, ухвала суду вважається врученою 16.06.2023.
На виконання вимог ухвали суду позивачем 21.06.2023 через систему «Електронний суд» подано заяву, в якій зазначено, що після прийняття судом ухвали від 22.08.2022 про повернення позовної заяви, паперовий примірник позовної заяви до позивача не повертався, що унеможливлює виконання вимог ухвали щодо подання оригіналу позовної заяви до суду (а.с.131-132).
Додатками до вказаної заяви були позовна заява з додатками (файли: Позовна заява.pdf; Додатки_1_compressed.pdf; Додатки_2_compressed.pdf; Додатки_3_compressed.pdf), однак вказані додатки не були роздруковані судом з підсистеми «Електронний суд», внаслідок чого вони відсутні в матеріалах паперової справи.
Також, 22.06.2023 засобами поштового зв`язку позивачем було направлено до суду першої інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи паперової копії позовної заяви (а.с.133-141).
Разом з тим, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції послався на п.1 ч.4 ст.169 КАС України зазначив, що позивач повністю не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Суд зазначив, що позивачем на усунення недоліків позовної заяви подано один паперовий примірник копії позовної заяви засвідчений підписами представника, при цьому відсутні додатки до позовної заяви.
Дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів виходить із наступного.
Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 позовну заяву повернуто позивачу.
Разом з тим, згідно з довідкою про доставку електронного листа від 29.08.2022 позивачу була направлена в електронний кабінет лише ухвала Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 про повернення позовної заяви.
12.09.022 судом першої інстанції було зареєстровано заяву позивача про направлення на його адресу копії вказаної ухвали в паперовій формі.
Однак, матеріали справи не містять жодних доказів направлення на адресу позивача разом з ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022 про повернення позовної заяви і оригіналу позовної заяви з додатками.
При цьому, на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2022 про витребування матеріалів справи з Київського окружного адміністративного суду, до суду апеляційної інстанції було направлено виключно адміністративну справу №320/5119/22 на 31 аркуші, тобто без оригіналу позовної заяви з додатками, що зафіксовано в супровідному листі від 21.10.2022 вих.№01-17/6026/22 (а.с.47).
На виконання вимог ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03.01.2023 про витребування справи судом першої інстанції також направлено до касаційного суду адміністративну справі №320/5119/22 на 70 аркушах, тобто без оригіналу позовної заяви з додатками, що підтверджується супровідним листом від 19.01.2023 вих.№01-16/481/23 (а.с.115).
Таким чином, оскільки оригінал позовної заяви з додатками не було повернуто позивачу в паперовій формі при виконанні ухвали Київського окружного адміністративного суду від 22.08.2022, останній позбавлений можливості надати його до суду на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 про залишення позовної заяви без руху.
В той же час, позивач здійснив всі залежні від нього заходи для усунення визначених судом недоліків, зокрема надіслав до суду примірник позовної заяви з додатками із використанням підсистеми «Електронний суд», однак, суд першої інстанції не надав оцінки поданим позивачем документам та поясненням, оскільки з матеріалів справи вбачається, що додані до заяви про усунення недоліків документи не були роздруковані з підсистеми «Електронний суд» та не долучені до матеріалів справи, внаслідок чого, колегія суддів доходить висновку, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не в повному обсязі встановив фактичні обставини, не дослідив обґрунтувань позивача щодо відсутності у нього оригіналу позовної заяви, внаслідок не повернення її паперового примірника судом, не врахував надані позивачем документи, подані із застосуванням ЄСІТС.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права      в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
З огляду на викладені обставини, за наслідком розгляду апеляційної скарги, враховуючи наведені норми права, колегія суддів доходить висновку щодо відсутності визначених п.1 ч.4 ст.169 КАС України підстав для повернення позовної заяви, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 320, 322, 325, 328  КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року про повернення позовної заяви скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
Текст постанови виготовлено 25 вересня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                                          Н.В.Безименна

Судді                                                                                                              Л.В.Бєлова

                                                                                                              А.Ю.Кучма