КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
12 червня 2024 року
 
справа № 759/2089/23
                                         
провадження № 22-ц/824/3029/2024
                        
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.
при секретарі: Бобко К.М.
  
учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 
відповідачі -  ПрАТ «Страхова Група «ТАС»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова Група «ТАС» - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи
 
В С Т А Н О В И В :
 
У лютому 2023 року  позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача 24 000,00 грн відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого та 188 000,00 грн страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.06.2021 року близько 19 год. 30 хв. в м. Бахмут Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Vito», р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_4 від отриманих травм помер. В результаті вищевказаного ДТП та наслідків від нього, дружина потерпілого
ОСОБА_4 - ОСОБА_1 зазнала шкоди, у
зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1   до Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи, задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»,  на користь ОСОБА_1 24 000,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»,  на користь ОСОБА_1 188 000,00 грн страхового відшкодування витрат у зв`язку із втратою годувальника.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь держави 2120,00 грн судового збору.
В поданій апеляційній скарзі представника АТ «СГ «ТАС» просить рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.
Вимоги обґрунтовані тим, що позивач не звертався із заявою про виплату страхового відшкодування, та рішення про виплату такого відшкодування не приймалось. Відтак, з боку АТ «СГ «ТАС» відсутній факт порушення прав та інтересів позивача. 
Зазначає, що позивачем не надано доказів про настання цивільно-правової відповідальності страхувальника, доказів на підтвердження настання смерті ОСОБА_4 саме внаслідок ДТП. Вказує на припинення строку на прийняття рішення щодо страхового відшкодування, оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі.  У зв`язку із втратою годувальника в межах страхової суми, шкода відшкодовується в розмірі 36 мінімальних заробітних плат та виплачується непрацездатним особам рівними частинами щомісячними платежами після звернення до страховика із заявою та постановлення вироку по кримінальному провадженню. 
Крім того, зазначає, що позивачем не сплачено судовий збір за подачу позову, а тому вважає безпідставним розгляд позовної заяви. 
Також апелянт просив зупинити провадження у справі до набрання законної соди вироку по кримінальному провадженню № 12021052150000528.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.
Посилається на те, що відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, зокрема є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо заподіяна шкода майну, та  впродовж трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Законом не передбачено, що встановлено досудовий порядок врегулювання спору. Посилається на постанови Верховного Суду, в яких зроблено висновок про необхідність стягнення страхового відшкодування незважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодування звернувся безпосередньо до суду. Крім того, відсутність вироку у кримінальному провадженні не може бути підставою для задоволення позову.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 23.12.1973 р. укладено шлюб, який зареєстровано Грушанським сільським бюро ЗАГС Могилів-Подільського р-н, Вінницької області (актовий запис №23).
Згідно свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народився син ОСОБА_5 .
Згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_6 .
Мати загиблого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 померла у віці 83 роки 20.02.2012 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті №00036167922 від 15.07.2022 року.
06.06.2021 року близько 19 год. 30 хв. в м.Бахмут Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ Vito» р.н. НОМЕР_1 здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП ОСОБА_4 від отриманих травм помер.
Згідно свідоцтва про смерть, виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис №1075).
За фактом ДТП Слідче управління ГУНП в Донецькій області внесло матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021052150000528.
Встановлено, що кримінальне провадження № 12021052150000528 перебуває на розгляді Дружківського міського суду Донецької області, що підтверджується листом Дружківського міського суду Донецької області № 219/9439/21/2035/2023 від
25.01.2023 року.
Згідно довідки з Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про розмір пенсії ОСОБА_4 за період з 01.06.2020 р. по 31.05.2021 р. становить 31310,79 грн.
Згідно довідки з Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про розмір пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2020 р. по 31.05.2021 р. становить 20812,00 грн.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
За статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону).
Порядок відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого, визначено у статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказаною нормою встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після ДТП та є її прямим наслідком.
Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж  36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Подібні за змістом правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 556/1514/16-ц та від 21 квітня 2022 року у справі № 447/2222/20.
Ліміт відповідальності страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР8529456 становить 260 000,00 грн, що не заперечується відповідачем у справі.
У пункті 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.
Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
 З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).
Встановлено, що особами, які мають право на отримання страхового
відшкодування моральної шкоди у зв`язку із смертю ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 , син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_8 .
Позивач є непрацездатною особою, пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 09.09.2011 року.
З аналізу довідок із Пенсійного фонду України доходи ОСОБА_4 перевищували доходи позивача, що доводить можливість ОСОБА_4 утримувати свою дружину.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо доведеності позивачем факту заподіяння їй шкоди та наявності підстав для задоволення позовних вимог.
На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено у 2021 році мінімальну
заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 6 000,00 грн.
Також колегія суддів погоджується із розрахунком суду першої інстанції щодо  стягнення з відповідача страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника в розмірі 188 000,00 грн та моральної шкоди, що становить 24 000,00 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не звертався із заявою про виплату страхового відшкодування, та рішення про виплату такого відшкодування не приймалось, а  тому, з боку АТ «СГ «ТАС» відсутній факт порушення прав та інтересів позивача колегія суддів відхиляє. 
У Законі «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV)  прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15)
Також у постанові КЦС від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц касаційний суд висловився про необхідність стягнення страхового відшкодування не зважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах необхідного строку.
 Посилання скаржника щодо припинення строку на прийняття рішення щодо страхового відшкодування, оскільки дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальній справі апеляційним судом також не приймається.   
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.
При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. (Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 424/1930/21). 
Зазначає, що позивачем не надано доказів про настання цивільно-правової відповідальності страхувальника, доказів на підтвердження настання смерті ОСОБА_4 саме внаслідок ДТП є безпідставними. Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР відносно ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 06.06.2021 року був смертельно травмований водій велосипеда ОСОБА_4 . 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та на їх правильність не впливають. 
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи, що при ухваленні рішення, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення  суду та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд  
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач  

Судді