СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року                                           м. Харків                        Справа № 917/1451/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Терещенко О.І., суддя  Тихий П.В.,
за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І., 
за участю представників:
від позивача – Чорний А.О. – на підставі довіреності від 14.08.2023; 
від відповідача – Белкін М.Л. – на підставі ордеру серії АІ №1611917 від 15.05.2024,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , м. Полтава, (вх. №1070 П/1) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, м. Полтава, (вх. №1096 П/1) на рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 (суддя Мацко О.С., ухвалене в м.Полтава, дата складення повного тексту – 03.04.2024)
за позовом: ОСОБА_1 , м. Полтава, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, м. Полтава, 
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , м. Полтава, 
про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, в якому просив суд:
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 копії протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що як учасник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, звертався до відповідача з вимогою про надання копій протоколів загальних зборів учасників від 07.07.2022 та від 12.08.2022, проте, відповідач в порушення приписів статей 5, 43 Закону України “Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю” не надав на вимогу позивача документи, ухиляється від виконання цього обов`язку, чим порушує корпоративні права позивача.
Крім того, позивач зазначав, що 09.09.2022р., 23.09.2022р. та 25.10.2022р. відбулися загальні збори учасників товариства, в яких позивач в особі його представника, приймав участь, що підтверджується реєстраційними відомостями для участі у зборах.
Проте, його було позбавлено можливості реалізувати свої права на ознайомлення з проектами протоколів цих зборів, фіксування в протоколах своїх пропозицій, заперечень та зауважень, які висловлювались ним під час обговорення питань порядку денного зборів, інших дій, які відображають перебіг зборів, а також підписання протоколів цих зборів, що суперечить приписам частини 4 статті 33 Закону України “Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю”, а також положенням Статуту товариства.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 позовні вимоги задоволено частково; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення (з правом зняття копій) протоколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022; відмовлено в іншій частині позову; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” на користь ОСОБА_1 4962,00грн. судового збору.
Відповідні висновки місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу на ознайомлення (з правом зняття копій) протоколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022 мотивовані тим, що надання запитуваних позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів статті 116 Цивільного кодексу України, статі 5 та статті 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”, Статуту цього товариства та статті 5 Закону України “Про інформацію”, отже ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, що свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог та наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.
Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати позивачу можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи, господарський суд першої інстанції вказав про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників, не призведе до ефективного захисту його прав, які він вважає порушеним.
Судом було встановлено, що рішення загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022 вже прийняті та реалізовані товариством, у звязку із чим, вимога позивача про зобов`язання товариства надати позивачу можливість внести до них свої пропозиції є не тільки неефективною, а і не виконуваною. Більше того, ані Статутом товариства, ані положеннями законодавства яке регулює спірні правовідносини не передбачено обов`язку товариства зберігати проекти протоколів загальних зборів учасників та надавати їх на ознайомлення учаснику товариства.
Враховуючи вищевикладене, місцевий госпродарський суд відмовив в задоволенні позовних вимог у відповідній частині, з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.
ОСОБА_1 з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 в частині, в якій було відмовлено в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим позивачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати позивачу можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи, з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту.
Зокрема, апелянт посилається на те, що з системного тлумачення частини 4 статті 33 та частини 2 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вбачається, що оскільки загальні збори учасників товариства передбачають обговорення учасниками питань порядку денного, тобто, кожен учасник має право на висловлення своїх заперечень і пропозицій, то під "фіксуванням перебігу загальних зборів" слід розуміти не лише виклад прийнятого рішення зборами, а й викладення в протоколі заперечень, пропозицій та зауважень щодо питань порядку денного кожного учасника, який брав участь в загальних зборах, та висловлював такі заперечення та пропозиції під час перебігу зборів.
Таким чином, кожен учасник має право зафіксувати в протоколі загальних зборів учасників заперечення, пропозиції та зауваження щодо питань порядку денного, які висловлювались ним в ході перебігу зборів.
Відповідно до частини 4 статті 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", кожен учасник товариства, який взяв участь у загальних зборах учасників, може підписати протокол.
Відповідно, згідно з пунктом 9.11. Статуту, всі рішення загальних зборів учасників викладаються в протоколі, підписи на якому посвідчуються приватним нотаріусом – ОСОБА_3 (свідоцтво МЮУ № 499 Полтавський міський нотаріальних округ).
З комплексного аналізу вищезазначених положень законодавства та Статуту вбачається, що позивач як учасник товариства, який брав участь у Зборах від 09.09.2022, від 23.09.2022 та від 25.10.2022, має такі права: ознайомитись з проектом протоколів цих Зборів; зафіксувати в цих протоколах свої заперечення, пропозиції та зауваження щодо питань порядку денного, які висловлювались ним під час перебігу Зборів; підписати ці протоколи та його підпис на них має бути посвідчений нотаріусом.
Вищевказані права є невід`ємною частиною права учасника на управління товариством. Право на управління товариством нічого не вартує без можливості учасника брати участь у загальних зборах, знайомитись з проектом протоколу, вносити в нього свої заперечення, пропозиції та зауваження щодо питань порядку денного, які висловлювались ним під час перебігу зборів, підписувати протокол.
Отже, здійснення всіх зазначених правомочностей є обов`язковою умовою для належної реалізації кожним учасником товариства його права на участь в управлінні товариством.
Зважаючи на порушення товариством права на управління товариством, позивач звернувся до суду та вважає, що обраний ним спосіб захисту є ефективним, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та відповідно скасування рішення в оскаржуваній частині.
Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22.
Крім того, апелянт просить суд судові засідання у справі проводити в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення – підсистеми "Електронний суд".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 витребувано у господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/1451/22; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.
13.05.2024 матеріали справи №917/1451/22 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 26.06.2024 о 13:45 годині; задоволено заяву представника апелянта - ОСОБА_1 про участь у розгляді справи №917/1451/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” з рішенням господарського суду першої інстанції також не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим відповідачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення (з правом зняття копій) протоколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022.
Зокрема, апелянт звертає увагу суду на те, що положеннями пункту 5.1. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” визначено, що учасники товариства мають право особисто, або через уповноваженого представника, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства шляхом ознайомлення в адміністрації товариства, в межах чинного законодавства.
Тобто, статутом товариства визначено конкретний спосіб отримання інформації учасниками товариства, у зв`язку із чим, у відповідача відсутній обов`язок з надання позивачу копій протоколів зборів загальних зборів учасників.
Також, апелянт наголошує, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом було порушено норми процесуального права, зокрема приписи статті 237 Господарського процесуального кодексу України, що на думку останнього полягає у виході суду за межі позовних вимог заявлених позивачем, та відповідно суперечить правовим позиціям викладеним у постановах Верховного Суду від 12.08.2021 у справі  №438/1673/13-1, від 22.07.2021  у справі №209/3611/19.
Зокрема, з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 копії проколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022.
Отже, з наведеного випливає, що позивач  не просив суд зобов`язати відповідача надати саме копії протоколів загальних зборів, а зазначив в позовній вимозі декілька разів термін «прокол», що, з огляду на повторюваність, не може бути помилкою.
Матеріалами справи підтверджується, що місцевий господарський суд не приймав заяв позивача про зміну предмету позову, а отже позовні вимоги є остаточними та не змінювались протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
Таким чином, суд мав розглянути справу виключно в межах позовних вимог, які були зазначені в позовній заяві та відмовити в задоволенні позовних вимог у відповідній частині.
Проте, при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом наведеного вище враховано не було, та як наслідок  порушено один із ключових принципів господарського судочинства - принцип диспозитивності, оскільки суд ухвалюючи рішення не врахував позовні вимоги позивача та обраний ним спосіб захисту.
За наведених обставин, на думку апелянта, наявні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та відповідно скасування оскаржуваного рішення у відповідній частині.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2024 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”  на рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 до спільного розгляду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначити справу до розгляду на 26.06.2024 о 13:45годині; встановлено сторонам у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.
05.06.2024 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№7732), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
13.06.2024 позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”  (вх.№8083), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення (з правом зняття копій) протоколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022 та залишити рішення у відповідній частині без змін.
24.06.2024 представником відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення – підсистеми "Електронний суд".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2024 задоволено заяву представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” про участь у судовому засіданні 26.06.2024 о 13:45 годині у справі №917/1451/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
26.06.2024 позивачем подано до апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу (вх.№8587). 

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 26.06.2024 представник апелянта - ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 в частині, в якій було відмовлено в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а саме: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи.
Крім того, представник апелянта - ОСОБА_1 заперечив проти вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, просив відмовити в її задоволенні.

Представник апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 залишити без змін.
Крім того, представник апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” заперечив проти вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив відмовити в її задоволенні.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом, 07.06.2017 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №15881020000016356 (т.1 а.с.47).
Відповідно до умов пункту 1.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” (затвердженого рішенням загальних зборів учасників оформлених протоколом від 10.10.2017 №10-10/17 надалі – Статут т.1 а.с.68-81) товариство створено на підставі Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства», інших актів чинного законодавства та діє на підставі цього статуту. Товариство створено за рахунок коштів фізичних осіб. Товариство має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається цим статутом (пункти 1.1. та 1.2. Статуту).
Згідно з пунктом 1.4 Статуту, учасниками товариства є: ОСОБА_2 (60% статутного капіталу), ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (по 20% статутного капіталу).
Товариство створюється з метою отримання прибутку шляхом здійснення господарської діяльності, насичення ринку товарів, послуг, робіт за рахунок розвитку сфери виробництва, сприяння прискоренню науково- технічного прогресу, розвитку в країні ринкових відносин, товарообміну, розвитку зовнішньоекономічних зв`язків, задоволення на цій основі соціально економічних потреб учасників, працівників товариства, населення та інших підприємств (пункт 3.1. договору).
Пунктом 5.1. Статуту визначено, що учасники товариства мають право особисто, або через уповноваженого представника, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства шляхом ознайомлення в адміністрації товариства, в межах чинного законодавства
В пункті 6.1. Статуту встановлено, що статутний капітал товариства складається х вартості вкладу           його учасника: ОСОБА_2 у розмірі 4980000,00грн., що складає 60 % від статутного капіталу товариства, склад частки становлять грошові кошти; ОСОБА_1 у розмірі 1660000,00грн., що складає 20% від статутного капіталу товариства, склад частки становлять грошові кошти; ОСОБА_4 у розмірі 1660000,00грн., що складає 20% від статутного капіталу товариства, склад частки становлять грошові кошти.
Вищим органом управління товариства є збори учасників. Учасники володіють на зборах кількістю голосів, пропорційно розміру їх часток у статутному капіталі товариства (пункт 9.1 Статуту). 
Збори товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що в сукупності володіють більш як 50% загальної кількості голосів учасників товариства (пункт 9.3. Статуту).

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач зазначав, що 07.07.2022р. та 12.08.2022р. були проведені загальні збори учасників ТОВ “Нивелон”, в яких він не приймав участі.
31.08.2022, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” він звернувся до відповідача з вимогою (т.1 а.с.53), у 10-ти денний строк з дня отримання даної вимоги, надати належним чином засвідчені копії наступних документів:
- копію протоколу загальних зборів учасників Товариства від 07.07.2022, які скликались учасником Товариства Єсиповим Богданом;
- ??копію протоколу загальних зборів учасників Товариства від 12.08.2022, які скликались директором Товариства Гриценко Світланою,
Факт направлення вказаної вимоги на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” та її отримання відповідачем 01.09.2022, підтверджується копією опису вкладення у цінний лист, поштовою накладною АТ «Укрпошта», фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 31.08.2022 №3600007362712, а також витягом з трекінгу поштових пересилань рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.54-57).
Проте, відповіді на вказану вимогу відповідачем надано не було.
   
Крім того, позивач зазначав, що 09.09.2022р., 23.09.2022р. та 25.10.2022р. відбулись загальні збори учасників товариства, оформлені відповідними протоколами в яких позивач в особі його представника, приймав участь, що підтверджується реєстраційними відомостями для участі у зборах.
Проте, його було позбавлено можливості реалізувати свої права на ознайомлення з проектами протоколів цих зборів, фіксування в протоколах своїх пропозицій, заперечень та зауважень, які висловлювались ним під час обговорення питань порядку денного зборів, інших дій, які відображають перебіг зборів, а також підписання протоколів цих зборів, що суперечить приписам частини 4 статті 33 Закону України “Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю”, а також положенням пункту 11 Статуту товариства, яким встановлено, що всі рішення загальних зборів учасників викладаються в протоколі, підписи на якому посвідчуються приватним нотаріусом Гризуновою О.В.
Проаналізувавши порядок денний зборів, з якого вбачається, що на них, серед іншого, обговорювались питання про надання згоди на укладення товариством правочинів, які мають суттєве значення для подальшої діяльності та фінансового стану товариства, про прийняття змін до Статуту товариства, для позивача має важливе значення фіксація у протоколах зборів його пропозицій і заперечень проти вирішення цих питань. 
Проте, позивачу не було надано можливості ознайомитися з проектами протоколів цих зборів, внаслідок чого йому невідомий їх зміст та достовірність викладеної у них інформації. 
Позивач виявляв бажання підписати протоколи зборів від 09.09.2022р., від 23.09.2022р. та від 25.10.2022р. після надання йому можливості ознайомитися зі змістом їх проектів та зафіксувати висловлені ним заперечення, пропозиції та зауваження щодо порядку денного шляхом направлення відповідних запитів від 31.08.2022, 09.09.2022, 23.09.2022, 25.10.2022 (т.1 а.с.97, 100,109-110, 115-117), проте, йому не було надано можливості реалізувати свої права. 
Факт направлення вказаних вимог на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” та її отримання відповідачем 01.09.2022, 13.09.2022, 26.09.2022, 28.10.2022 підтверджується копіями описів вкладення у цінні листи, поштовим накладними АТ «Укрпошта» №3600007362739, 0102418407759, №3601412413819, 01022418414267, а також витягами з трекінгу поштових пересилань рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.98-99, 101-103, 111-114, 118-119).
27.09.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю “Нивелон” було надано відповіді на вказані запити (т.1 а.с.104-105), в яких щодо підписання протоколу зборів учасників товариства від 09.09.2022 було повідомлено, що в день проведення зборів представнику позивача було повідомлено, що нотаріальне посвідчення підписів на протоколі проводитись не буде у зв`язку із відпусткою нотаріуса, і таке посвідчення відбудеться після повернений нотаріуса з відпустки. Ці відомості відображені в протоколі загальних зборів. Безпосередньо протокол зборів, наданий для підписання, представник позивача підписати відмовився, письмових зауважень, чи доповнень до протоколу зборів від 09.09.2023 надано не було . 
23.09.2022 в день проведення наступних зборів представника позивача було повідомлено про те, що він має можливість з`явитись до нотаріуса і посвідчити власний підпис на протоколі зборів учасників товариства від 09.09.2022. Проте, представником позивача не було повідомлено, чи з`явиться він до нотаріуса, з метою посвідчення підпису і фактично до вказаного нотаріуса не прибув.
Щодо підписання протоколу зборів учасників товариства від 23.09.2022 було повідомлено, що на загальних зборах учасників товариства представнику позивача  було запропоновано поставити підпис на протоколі, складеному головою зборів. Крім того, представника позивача також було декілька разів запрошено до нотаріуса для засвідчення підпису на протоколі загальних зборів, проте від підписання протоколів представник відмовився зазначивши про наявність зауважень до проекту протоколу.
Головою зборів було запропоновано скласти окремим документом зауваження до протоколу, які підписати і додати до протоколу загальних зборів, і провести посвідчення підписів як на протоколі, так і на цьому додатку, проте представник позивача відмовився від підписання протоколу, а також надання зауважень до існуючої редакції протоколу окремим документом. 
Після цього, представника позивача було запрошено до нотаріуса для підписання і нотаріального посвідчення проекту протоколу, проте представник позивача відмовився від вчинення вказаних дій.
На запит від 25.10.2022, відповідачем відповіді надано не було.
Як стверджує позивач, звернення від 25.10.2022 до приватного нотаріуса Полтаського міського нотаріального округу Гризунової О.В. (т.1 а.с.120-122) з повідомленням про порушення своїх прав та проханням за таких обставин не вчиняти нотаріальні дії з засвідчення підписів на протоколі від 25.10.2022 не призвели до відновлення його прав.
Факт направлення вказаного звернення на адресу приватного нотаріуса Полтаського міського нотаріального округу Гризунової О.В. підтверджується копіями описом вкладення у цінний лист, поштовою накладною та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» №0102418414275 (т.1 а.с.123-124).
У відповідь на вказане звернення листом від 27.10.2022 №315/01-16 (т.1 а.с.125-126) приватним нотаріусом Полтаського міського нотаріального округу Гризуновою О.В.  було повідомлено, що за попередньою домовленістю з директором ТОВ «Нивелон» ОСОБА_5 , засвідчення справжності підписів на вказаному протоколі загальних зборів учасників та новій редакції статуту цього товариства заплановано на 12:00 годину 25 жовтня 2022 року в приміщенні робочого місця приватного нотаріуса за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, буд. 19-А.
Проте, вчинення вказаної нотаріальної дії не відбулось у зв`язку із проведення територіальним органом Міністерства юстиції планової перевірки організації роботи приватного нотаріуса.
Разом із підписантами було заплановано відтермінувати засвідчення справжності підписів на вказаних вище документах до 11:30 години 26.10.2022 в тому ж місці.
Проте, 26.10.2022 засвідчення справжності підписів на вказаних вище документах також не відбулось, нотаріальна дія не вчинялась, оскільки в місті проводилось аварійне відключення електроенергії, та в приміщенні, де розташовано робоче місце нотаріуса було відсутнє світло.
Приватний нотаріус звертав увагу на те, що визначення конкретної дати засвідчення справжності підписів на документах не є виключно його компетенцією. 
Крім того, відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відсутні підстави для вчинення вказаної нотаріальної дії. Більш того, відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат» та пункту 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою.

З огляду на вищевикладені обставини, вважаючи свої права, як учасника товариства порушеними, 10.11.2022 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, в якому просив суд:
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 копії протоколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022;
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи (т.1 а.с.1-139).
Рішенням господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у даній справі позовні вимоги задоволено частково, з підстав викладених вище (т.2 а.с.153-159).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.
Отже, виходячи з приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Згідно зі статтею 116 Цивільного кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:
1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;
2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);
3) вийти у встановленому порядку з товариства;
4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;
5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.
Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом.
За приписами частини 1 статті 88 Господарського кодексу України учасники господарського товариства мають право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов`язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.
За положеннями пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.
Таким чином, наведене в пункті 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" право учасника отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, випливає і гарантується законом і не залежить від умов Статуту.

Частиною 1 статті 43 вказаного Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.
Наведене свідчить про те, що чинним законодавством визначено перелік документів, які мають бути надані товариством у порядку надання інформації про діяльність товариства.
Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.
Згідно частини 5 статті 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”, протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.
Отже, передумовою для надання запитуваних документів, визначених частиною 5 статті 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”, є дія учасника товариства у вигляді надання письмової вимоги про надання таких документів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2020р. у справі №911/73/20.

Судова колегія також враховує, що для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або не здійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів.
З аналізу положень частини 5 статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вбачається, що обов`язок товариства (виконавчого органу) протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства надати такому учаснику копії відповідних документів. Вказаний обов`язок не ставиться в залежність від згоди чи незгоди учасника отримати такі документи у запропонований товариством спосіб. Отже, відсутність визначеного способу надання інформації не може бути достатньою підставою для відмови товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.12.2020р. у справі №910/13808/19 та від 26.06.2018р. у справі №904/3679/17.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 07.07.2022р. та 12.08.2022р. були проведені загальні збори учасників ТОВ “Нивелон”, в яких він не приймав участі.
31.08.2022, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” він звернувся до відповідача з вимогою (т.1 а.с.53), у 10-ти денний строк з дня отримання даної вимоги, надати належним чином засвідчені копії наступних документів:
- копію протоколу загальних зборів учасників Товариства від 07.07.2022, які скликались учасником Товариства Єсиповим Богданом;
- ??копію протоколу загальних зборів учасників Товариства від 12.08.2022, які скликались директором Товариства Гриценко Світланою,
Факт направлення вказаної вимоги на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” та її отримання відповідачем 01.09.2022, підтверджується копією опису вкладення у цінний лист, поштовою накладною АТ «Укрпошта», фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 31.08.2022 №3600007362712, а також витягом з трекінгу поштових пересилань рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.54-57).
Проте, відповіді на вказану вимогу відповідачем надано не було.

Дослідивши наведений перелік документів, який позивач вимагав надати йому, як діючому учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що запитувані позивачем у вимозі документи відповідають переліку наведеному в статті 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”.
Відповідна норма статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містить застережень чи додаткових умов для надання учаснику визначеної законом інформації щодо діяльності товариства.
Відповідно до положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України згадані права учасника підлягають захисту шляхом спонукання товариства до виконання його обов`язку - надання відповідної інформації.
З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини з урахуванням наведених вище правових норм судова колегія вважає, що товариство (відповідач) не виконало свій обов`язок з надання відповідної інформації на вимогу позивача. Наведене є підставою для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

Колегія суддів наголошує, що право учасника господарського товариства одержувати інформацію про діяльність товариства в порядку, встановленому установчим документом, закріплено в частині 1 статті 116 Цивільного кодексу України та частинах 1, 5 статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.
Відтак внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права. 
З огляду на норму статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство повинно зберігати та надати на вимогу учасника документи згідно з наведеним в статті переліком.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.01.2020 №906/157/19, від 08.11.2023 у справі №918/142/23, від 30.11.2021 у справі №908/2690/20, від 24.12.2020 у справі 911/73/20, від 12.11.2019 у справі №921/560/18.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 25.11.2020 у справі №910/8802/19 зауважив на тому, що способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання певної інформації.

Щодо доводів апелянта - Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” про відсутність у нього обов`язку з надання позивачу копій протоколів зборів загальних зборів учасників, з огляду на положення пункту 5.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, яким визначено, що учасники товариства мають право особисто, або через уповноваженого представника, зокрема, одержувати інформацію про діяльність товариства шляхом ознайомлення в адміністрації товариства, в межах чинного законодавства, колегія суддів наголошує на тому, що положеннями пункту 2 частини 1 статті 5 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю” учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.
Таким чином, наведене в пункті 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" право учасника отримувати інформацію про господарську діяльність товариства, випливає і гарантується законом і не залежить від умов Статуту.

Щодо доводів апелянта – Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” про те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевими господарським судом було порушено норми процесуального права, зокрема приписи статті 237 Господарського процесуального кодексу України, що на думку останнього полягає у виході суду за межі позовних вимог заявлених позивачем, судова колегія зазначає наступне.
Так, зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що при звернення до суду з відповідним позовом позивач просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 копії проколів загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022.
Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду з відповідною позовною вимогою позивач посилався на те, що як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон”, звертався до відповідача з вимогою про надання копій протоколів загальних зборів учасників від 07.07.2022 та від 12.08.2022. Проте, відповідач в порушення приписів статей 5, 43 Закону України “Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю” не надав на вимогу позивача відповідні документи, ухиляється від виконання цього обов`язку, чим порушує корпоративні права позивача.
Судова колегія враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від від 20.08.2021 у справі № 149/2736/20, від 29.09.2021 у справі № 910/12662/20, від 26.01.2022 у справі №127/26402/20, в яких суд зазначив, що некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду,  оскільки надміру формалізований підхід щодо дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням господарського судочинства, якими є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Колегія суддів, розуміючи що в тексті позову позивачем було допущено технічну описку, дійшла висновку, що позивач, незважаючи на некоректне формулювання позовної вимоги, під час звернення до суду з позовом обрав правомірний, на його думку, спосіб відновлення порушених прав а саме: зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення інформацію про господарську діяльність товариства, а саме копій відповідних протоколів зборів товариства.
Отже, місцевий господарський суд врахувавши зміст позовної заяви та задовольняючи позов шляхом «зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення (з правом зняття копій) протоколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022», тоді як позивач просив суд «зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення проколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022», не здійснив зміну предмета позову, оскільки обраний позивачем спосіб захисту його прав та інтересів залишається незмінним. 
До того ж слід звернути увагу, що за встановлених судом обставин, виходячи з підстав позову, в даному випадку відмова в задоволенні позову з підстав його невідповідності встановленим законом способам захисту була б проявом надмірного формалізму при вирішенні цього питання.
Зазначений підхід щодо недопустимості надмірного формалізму узгоджується з позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.08.2021 у справі №149/2736/20, від 29.09.2021 у справі №910/12662/20.
Таким чином, доводи скаржника щодо виходу місцевого господарського суду за межі позовних вимог є безпідставними та спростовуються наведеним вище.

За наведених обставин, враховуючи той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Нивелон” не виконало свій обов`язок з надання інформації та документів на вимогу позивача від 31.08.2022, враховуючи, що надання запитуваних позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів статті 116 Цивільного кодексу України, статті 5 та статті 43 Закону України “Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю”, статуту цього товариства та статті 5 Закону України “Про інформацію” і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати позивачу – ОСОБА_1 на ознайомлення (з правом зняття копій) протоколи загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 07.07.2022 та від 12.08.2022.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів судом.
Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення. Тобто, позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
Відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.
Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша і друга статті 5 Господарського процесуального кодексу України).
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Суд зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні правові висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

З урахуванням наведених вище норм законодавства, а також правових позицій Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача надати позивачу можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи, не призведе до ефективного захисту його прав, які він вважає порушеним
Як вірно зазначено місцевим господарським судом, рішення загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022 вже прийняті та реалізовані товариством, у зв`язку із чим, вимога позивача про зобов`язання товариства надати позивачу можливість внести до них свої пропозиції є не тільки неефективною, а і не виконуваною.
Більше того, ані Статутом товариства, ані положеннями законодавства яке регулює спірні правовідносини не передбачено обов`язку товариства зберігати проекти протоколів загальних зборів учасників та надавати їх на ознайомлення учаснику товариства.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” надати ОСОБА_1 можливість ознайомитись з проектами протоколів загальних зборів учасників ТОВ “Нивелон” від 09.09.2022, 23.09.2022 та 25.10.2022, внести до зазначених протоколів свої пропозиції, заперечення та зауваження щодо питань порядку денного цих зборів та підписати ці протоколи, з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22, а апеляційні скарги - без задоволення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянтів.
Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нивелон” залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 19.03.2024 у справі №917/1451/22 залишити без змін.
Повний текст постанови складено   28.06.2024 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Плахов

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко  

Суддя                                                                                           П.В. Тихий