ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/41767/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Жукова Є.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 серпня 2024 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року у справі за адміністративним Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:
Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.08.2023 №1569/Ж10/31-00-07-03-02-20, від 17.10.2023 №2308/Ж10/31-00-07-03-02-20.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що що по здійсненій платником передоплаті (19.07.2022) граничний строк здійснення імпортних операцій (поставка товару) становить 180 днів (14,01.2023). Згідно митної декларації IМ40 23UА903220001508U5 від 18.01.2023 на суму 587 824,46 дол. США, товар надійшов АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з затримкою 4 дні (15.01.2023- 18.01.2023).
Таким чином, перевіркою своєчасності розрахунків АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» за Угодою від 11.07.2022 № 100047376, укладеною з нерезидентом ЕХХONOMOBIL АSІА РАSІFІС РТЕ. LТD. (Сінгапур), встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VІІІ від 21.06.2018, а саме несвоєчасне надходження частини вартості товару на суму 599 515,24 доларів США з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 4 дні (15.01.2023 - 18.01.2023). Крім того, на кінець періоду перевірки (02.05.2023) згідно наданих платником документів, у додатку №1-ІМ відображена непогашена дебіторська заборгованість за Угодою в сумі 11 690,78 дол. США із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 104 дні (19.01.2023 - 02.05.2023).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, 11.07.2022 АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» уклало Угоду з компанією-нерезидентом ЕХХONOMOBIL АSІА РАSІFІС РТЕ. LТD. (Сінгапур) (далі - Постачальник, Продавець) № 100047376.
Згідно з укладеною Угодою Постачальник зобов`язаний, за умови оплати Покупцем 110% попередньої вартості Продукту (далі - також Товар), поставити на умовах СРК- вартість і фрахт, замовлений Покупцем обсяг Товару в зазначене місце постачання, а саме Клайпеда, ЕТ, Термінал NАFTOS (далі - Термінал).
У відповідності до пункту 5 розділу II Угоди поставка вважається завершеною, а ризик переходить на Термінал завантаження, коли Товар проходить через фланцеве з`єднання між шлангом подачі та впускний колектором судна Продавця. Право власності на Товар переходить на розвантажувальному Терміналі, коли продукція проходить через фланцеве з`єднання між постійним шланговим з`єднанням судна та впускною лінією розвантажувального терміналу.
Умови Угоди передбачають допустимий толеранс макс/-15%, а також порядок визнання обсягів Товару фактично поставленої на умовах укладеної Угоди.
Угодою передбачено, що постачання здійснюється у відповідності до Загального положення та умов продажу і постачання корпорації ЕХХONOMOBIL для купівлі СРК/СІР та продажу нафтопродуктів наливом в суднах 2006, в яких зазначено, що визначення кількості поставленої продукції «має відповідати положенням стандартного пункту 13 Американського інституту морських страховиків - С, а також підлягає вирахуванню пів-відсотку (0,5%) від кількості коносаменту», що є нормою галузевих розбіжностей/втрат при перевезенні палива морськими судами. Слід зазначити, що ця норма не суперечить нормам допустимих розбіжностей/втрат при переливі дизельного палива у відповідності до визначеної межі похибки вимірювання при застосуванні різних методів вимірювання, визначених нормою пункту 4.2.2.2 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України, затвердженої Міністерством палива та енергетики України, Міністерством економіки України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155.
На виконання умов Угоди, 19.07.2022 Постачальником виставлено рахунок-фактуру (інвойс) № 9066838741 на передоплату товару (дизельне паливо) обсягом 30 000,00 метричних тон на загальну суму 40 631 400,00 дол. США (розрахункова ціна становить 1 354,38 доларів США за метричну тонну).
У той же день Покупцем через платіжне доручення № 9698 було здійснено оплату повної вартості товару.
Згідно фінального інвойсу №9066897839 від 26.07.2022 обсяг товару, що підлягає відвантаженню, дорівнює 26 808,898 метричних тон.
Відповідно до коносаменту відвантажено 26 808,898 метричних тон, при розвантаженні в Терміналі при прийманні показниками замірів визначено 26 798,882 метричних тон, похибка вимірювання-відхилення склала 0,037%, що значно менше за допустимі норми - відповідно продукція вважається поставленою в обсягах, зазначених в коносаменті.
Виходячи з наведеного, при переході права власності на Товар у відповідності до умов укладеної Угоди в Клайпеда, LТ, Термінал NАFTOS, а саме в дні фактичного надходження/зливу через фланцеве з`єднання Njdfhe 23-24.07.2022, що підтверджено стандартною формою підтвердження факту поставки, зобов`язання Постачальника перед Покупцем виконані в повному обсязі. Відповідно 19.07.2022 сплачені валютні кошти були забезпечені поставкою Товару впродовж 5 календарних днів без порушень норм частини 3 статті 13 Закону № 2473-VІІІ, а також норм пункту 21 розділу II Постанови НБУ від 02.01.2009 № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті».
Так, Центральним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» (код за ЄДРПОУ 40075815) з питань дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з компанією-нерезидентом ЕХХONOMOBIL АSІА РАSІFІС РТЕ. LТD. (Сінгапур) за Угодою від 11.07.2022 № 100047376 за період діяльності з 11.07.2022 по 02.05.2023 щодо інформації, наданої НБУ уповноваженими банками (лист НБУ від 20.02.2023 №25-008/42/ДСК), за результатами якої складено акт від 03.07.2023 № 1383/Ж5/31-00-07-03-02-15/40075815.
За результатами проведеної перевірки дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з компанією-нерезидентом ЕХХONOMOBIL АSІА РАSІFІС РТЕ. LТD. (Сінгапур) відповідно до Угоди від 11.07.2022 № 100047376 встановлено порушення вимог валютного законодавства, а саме:
- порушення частини 3 статті 13 Закону №2473-VІІІ від 21.06.2018 «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження товару на суму 599 515,24 дол. США із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 4 дні (15.01.2023 - 18.01.2023);
- порушення частини 3 статті 13 Закону № 2473-VІІІ від 21.06.2018 «Про валюту і валютні операції» в частині неповернення вартості товару на суму 11 690,78 дол. США із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 104 дні (19.01.2023 - 02.05.2023).
Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивач звернувся до відповідача із запереченнями від 18.07.2023 № ЦЗВ-20/2553 на акт перевірки.
Листом від 31.07.2023 за вих.№582/Ж12/31-00-07-03-02/40075815 відповідачем повідомлено, яким повідомлено позивача про перегляд результатів перевірки, викладених в Акті та викладення їх в наступній редакції:
«Перевіркою дотримання вимог валютного законодавства при здійсненні зовнішньоекономічних операцій АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з компанією - нерезидентом ЕХХONOMOBIL АSІА РАSІFІС РТЕ. LТD. (Сінгапур) відповідно до Угоди від 11.07.2022 № 100047376 (далі - Угода), встановлено порушення вимог валютного законодавства:
-порушення частини 3 статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції» в частині несвоєчасного надходження товару на суму 599 515,24 дол. США із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 4 дні (15.01.2023 - 18.01.2023)».
На підставі акту перевірки та за результатами розгляду заперечення, винесено податкове повідомлення-рішення від 04.08.2023 №1569/Ж10/31-00-07-03-02-20, яким визначено пеню за порушення вимог валютного законодавства у розмірі 263 081,20 грн.
Не погоджуючись з зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до Державної податкової служби зі скаргою від 22.08.2023 № ЦЗВ-2О/ЗО67 на податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 04.08.2023 форми «С» №1569/Ж 10/31-00-07-03-02-20.
Рішенням від 06.09.2023 № 26031/6/99-00-06-02-06 Державної податкової служби України продовжено строк розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 04.08.2023 № 1569/Ж10/31-00-07-03-02-20 до 21.10.2023 (включно).
Рішенням Державної податкової служби України від 13.10.2023 № 30661/6/99-00-06-01-02-06 скарга позивача залишена без задоволення, податкове повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 04.08.2023 № 1569/Ж10/31-00-07-03-02-20 залишено без змін та збільшено його на 128 975,51 грн.
Листом Державної податкової служби України від 18.10.2023 № 31128/6/99-00-06-01-02-06, повідомлено АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» в особі філії «ЦЗВ» про виправлення арифметичної помилки в рішенні від 13.10.2023 № 30661/6/99-00-06-01-02- 06, в зв`язку з чим абз. 5 на стор. 6 суму « 128 975,51 грн» змінено на суму « 133 384,82 грн».
Центральним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків 17.10.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» № 2308/Ж10/31-00-07-03-02-20, яким позивачу донараховано пеню в сумі 133 384,82 грн за, начебто, порушення частини 3 статті13 Закону № 2473-VІІІ.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття податкових повідомлень-рішень від 04.08.2023 №1569/Ж10/31-00-07-03-02-20, від 17.10.2023 №2308/Ж10/31-00-07-03-02-20 позивач, звернувся із цим адміністративним позовом до суду.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.             
Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про валюту і валютні операції» відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Положеннями частин третьої, шостої, дев`ятої та десятої статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» визначено, що валютний нагляд відповідно до частини другої цієї статті здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду без втручання у відповідні валютні операції та діяльність суб`єктів таких операцій, крім випадків запобігання агентами валютного нагляду проведенню валютних операцій, що не відповідають вимогам валютного законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.
Органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.
У разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.
Відповідно до положень статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до статей 6, 7, 7-1, 15, 28, 30, 33, 44, 45, 46, 48, 56, 71 Закону України "Про Національний банк України", статті 99 Конституції України, статей 2, 6, 9, 12, 13, 16 Закону України "Про валюту і валютні операції", Правління Національного банку України постановою № 5 від 02.01.2019 року, затвердило "Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті" (далі - Положення № 5). Постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 (далі по тексту - Положення №5), затверджено Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Це Положення № 5 визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України (далі - Національний банк), порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Відповідно до пункту 108 вказаного Положення № 5 зарахування коштів в іноземній валюті на поточні рахунки клієнтів здійснюється банками через розподільчі рахунки у визначених цим Положенням випадках.
Відповідно до пункту 22 Положення №5 граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 21 розділу II цього Положення, не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим Національним банком на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - незначна сума), крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій
Отже, згідно із пунктом 21 та пунктом 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
У зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, згідно із п. 14-2 Постанови НБУ № 18, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, проведеним з 5 квітня 2022 року, становлять 180 календарних днів.
Як вбачається з акту перевірки, відповідач зазначає: «що здійсненій платником передоплаті (19.07.2022) граничний строк здійснення імпортних операцій (поставка товару) становить 180 днів (14.01.2023). Згідно митної декларації ГМ40 23ЕГА903220001508ЕГ5 від 18.01.2023 на суму 587 824,46 дол. США, товар надійшов АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з затримкою 4 дні (15.01.2023- 18.01.2023).
Таким чином, перевіркою своєчасності розрахунків АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» за Угодою від 11.07.2022 № 100047376, укладеною з нерезидентом ЕХХONOMOBIL АSІА РАSІFІС РТЕ. LТD. (Сінгапур), встановлено порушення частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VІІІ від 21.06.2018, а саме: несвоєчасне надходження частини вартості товару на суму 599 515,24 дол. США з порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 4 дні (15.01.2023 - 18.01.2023).
Крім того, на кінець періоду перевірки (02.05.2023) згідно наданих платником документів, у додатку № 1-ІМ відображена непогашена дебіторська заборгованість за Угодою в сумі 11 690,78 дол. США із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків на 104 дні (19.01.2023 - 02.05.2023).
Підпунктом 6 пункту 3 Розділу І Інструкції визначено, що здійснення поставки за операцією з імпорту товару - це оформлення визначених у цій Інструкції типів митних декларацій (у разі ввезення продукції на територію України, якщо така продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або виконання нерезидентом усіх зобов`язань щодо поставки відповідно до договору (в інших випадках).
У відповідності до пункту 9 розділу III Інструкції, банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, зокрема, у разі:
- імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру митних декларацій про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням митної декларації типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-51 "Переробка на митній території", ІМ-72 "Безмитна торгівля", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування" (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім митної декларації), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється митна декларація (пп. 3);
- у разі імпорту продукції без її увезення на територію України - після зарахування грошових коштів від нерезидента на поточний рахунок резидента в банку в разі продажу нерезиденту продукції в повному обсязі за межами України (уключаючи кошти, переказані резидентом із власного рахунку, відкритого за кордоном, якщо розрахунки за продаж нерезиденту продукції за межами України здійснювалися через рахунок резидента, відкритий за кордоном, та резидентом подано документи іноземного банку, які підтверджують зарахування коштів від нерезидента за продукцію) або подання документів, що підтверджують використання резидентом продукції за межами України на підставі договорів (контрактів, угод), інших форм документів, що застосовуються в міжнародній практиці та можуть уважатися договором (пп. 5).
Посилаючись виключно на дати оформлення митних декларацій щодо перевезення власного Товару АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» з місць тимчасового зберігання на митну територію України, перевіряючими не прийнято до уваги право Покупця-резидента підтвердити виконання Постачальником-нерезидентом умов Угоди іншим, ніж митна декларація, документом.
Так, постановою Правління Національного банку України від 12.09.2023 № 113 внесені зміни до Положення «Про порядок здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції», затвердженого, постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 8, якою, зокрема, таблицю Додатка до цього Положення замінено шістьма новими рядками 9-14.
Так, відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 12.09.2023 № 113 документами, що підтверджують стан розрахунків (виконання/невиконання суб`єктом валютної операції зобов`язань за договором) є, зокрема, наявність угод/додаткових угод, що передбачають постачання продукції на митну територію інших країн.
Отже, доказом, який підтверджує постачання продукції на митну територію Товару в Клайпеда, LТ, Термінал NАFTOS Товариству в обсягах, обумовлених Договором, є стандартна форма підтвердження факту поставки.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції , що доводи контролюючого органу в частині порушення позивачем частини 3 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» є недоведеними, необґрунтованими та спростовані наявними у справі доказами, а тому при винесенні податкових повідомлень-рішень від 04.08.2023 №1569/Ж10/31-00-07-03-02-20, від 17.10.2023 №2308/Ж10/31-00-07-03-02-20 відповідач діяв без врахування всіх обставин, що мають значення та не у спосіб передбачений законом, у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив правильне рішення про задоволення позову.
Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підгоТзДВки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Л.В. Бєлова

                                                                                          А.Ю. Кучма