10.09.24
22-ц/812/1345/24

Провадження №22-ц/812/1334/24, №22-ц/812/1345/24

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

       10 вересня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого: Базовкіної Т.М.,
суддів: Царюк Л.М., Яворської Ж.М.
із секретарем судового засідання: ОСОБА_1 ,
за участю представників сторін: позивача ОСОБА_2 – адвоката Островського С.Б., відповідачів: АТ «ОГС «Миколаївгаз» - адвоката Сімцис Ю.В., ТОВ «Газорозподільні мережі України» - адвоката Свєтликова Д.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 487/5198/23 за апеляційними скаргами  ОСОБА_2  та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на рішення, яке постановив Центральний районний суд міста Миколаєва під головуванням судді Гуденко Ольги Андріївни у приміщенні цього суду 01 липня 2024 року, повний текст якого складений 05 липня 2024 року, за позовом  ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача, 

у с т а н о в и в :

       У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (далі – АТ «ОГС «Миколаївгаз») про захист прав споживача.
       Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою:  АДРЕСА_1 . До 24 лютого 2022 року він використовував вказаний будинок як для проживання, так і як дачний будинок. Після 24 лютого 2022 року у зв`язку зі збройною агресією російської федерації він вимушений був виїхати з м. Миколаєва. Через деякий час він приїхав до будинку і йому сусіди передали акт на відключення газового обладнання від 04 листопада 2022 року, який вони знайшли на землі біля його будинку. З цього акту він дізнався, що 04 листопада 2022 року представники газового господарства ОСОБА_3 , Гроза та ОСОБА_4 здійснили відключення житлового будинку від газопостачання, причина відключення – п. 5.7. по ПБСГ, відключено - на вводі, відключення виконано шляхом - С66710632, газові прилади з графіку виключено – на вводі. Підписали акт ОСОБА_5 і Гроза (в кінці акту замість ОСОБА_6 з`явилась ОСОБА_7 , підписи обох на акті відсутні). На акті стоїть печатка АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз». Позивач, оглянувши газову трубу, побачив пломбу, встановлену працівниками АТ«ОГС «Миколаївгаз». При відключенні житлового будинку від газопостачання 04 листопада 2022 року позивач або інші мешканці будинку присутніми не були. 
05 грудня 2022 року він прийшов в абонентський відділ АТ «ОГС «Миколаївгаз», який знаходиться в м. Миколаєві по вул. Погранична, 159, де йому повідомили, що для поновлення газопостачання необхідно оплатити борг за розподіл (доставку) природного газу та здійснити заміну газового лічильника і тільки після цього газопостачання відновлять. Йому видали рахунок № НОМЕР_1 від 05 грудня 2022 року для оплати розподілу (доставки) природного газу, який він оплатив 06 грудня 2022 року. Він погодився на безкоштовну заміну лічильника та подав відповідну заяву. 04 січня 2023 року працівники АТ «ОГС «Миколаївгаз» здійснили заміну газового лічильника в будинку позивача, про що були складені відповідні акти та договір. 30 грудня 2022 року він направив поштою до АТ «ОГС «Миколаївгаз» заяву про поновлення газопостачання. На вказану заяву отримав лист АТ «ОГС «Миколаївгаз» вих. №540-ЛВ-656-0123 від 12 січня 2023 року, в якому йому було відмовлено у поновленні газопостачання. За фактом незаконного відключення від газопостачання ОСОБА_2 звернувся до поліції з відповідною заявою, на яку отримав відповідь вих. №714/50-2023 від 18 січня 2023року. 16 січня 2023 року позивач знову звернувся до АТ «ОГС «Миколаївгаз» з проханням поновити газопостачання, але йому повідомили, що для цього необхідно: 1) підписати відповідний договір №32А540-266-23 від 16 січня 2023 р. та сплатити 774 грн. 01 коп.; 2) оплатити поточну заборгованість за розподіл (доставку) газу; 3) сплатити за перевірку димоходів; 4) укласти договір на подальше обслуговування газових приладів (котел, газова плита). Навесні 2023 року він звернувся до клієнтського простору 104.ua, який знаходиться в АДРЕСА_2 . Там йому роздрукували акт від 04 листопада 2022 року, але на ньому вже стояв номер 254, та повідомили, що відключення було не із-за витоку газу по різьбовому з`єднанню ввідного крану, а у зв`язку із аварією на трубопроводі. Позивач поцікавився, де саме була аварія, але йому на це питання не надали відповідь. ОСОБА_2 вважає, що його будинок відключили від газопостачання внаслідок наявності боргів за розподіл (доставку) газу, а не через вигадану аварію на трубопроводі. 17 травня 2023 року він знову звернувся до АТ «ОГС «Миколаївгаз» з проханням поновити газопостачання, на що отримав листа вих. №540-ЛВ-10435-0623 від 09 червня 2023 року. 15 липня 2023 року позивач направив АТ «ОГС «Миколаївгаз» заяву від 15 липня 2023 року про поновлення газопостачання, яка була ним отримана 17 липня 2023 року. Внаслідок того, що позивач є побутовим споживачем та його будинок підключений до газорозподільної системи, то норми Кодексу ГРМ регулюють правовідносини між ним та АТ «ОГС «Миколаївгаз», в тому числі і щодо відключення від газопостачання. Позивач вважає дії АТ «ОГС «Миколаївгаз» щодо відключення його будинку від газопостачання шляхом відключення газового обладнання незаконними, оскільки вони вчинені всупереч та не у відповідності з положеннями Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року. Так, АТ «ОГС «Миколаївгаз» порушена процедура припинення розподілу природного газу, а саме:
- акт повинен мати назву «про припинення розподілу природного газу», а не акт на відключення газового обладнання;
- в акті не зазначено про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання;
- акт не підписаний деякими працівниками відповідача;
- фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) непідтверджена відеозйомкою та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією не заінтересованою особою;
- акт не надсилався споживачу рекомендованим поштовим відправленням.
Враховуючи те, що в акті АТ «Миколаївгаз» на відключення газового обладнання від 04 листопада 2022 року причина відключення від системи газопостачання не зазначена, то можна стверджувати, що таке відключення було безпідставним. Вказані дії АТ «Миколаївгаз» були вчиненні всупереч діючим нормативно-правовим актам та призвели до порушення прав позивача як побутового споживача природного газу. Внаслідок незаконних дій АТ «Миколаївгаз» з неправомірного відключення від газопостачання будинку ОСОБА_2 була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що призвело до того, що він не може вже більше року проживати у своєму будинку без опалення та можливості приготувати їжу на газовій плиті. Працівники АТ «Миколаївгаз» спеціально здійснили незаконне відключення його будинку від газопостачання в опалювальний період, коли на вулиці була низька температура. При такій температурі проживати у будинку без опалення не можливо. Вказане призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, його звичайного життєвого укладу, порушенні загального стану здоров`я, втрати сну, апетиту. Позивач був вимушений витрачати додатковий час та зусилля для захисту своїх прав та звертатися до АТ «Миколаївгаз» та інших органів (поліція, Центр надання БВПД). Розмір відшкодування моральної шкоди позивач оцінює в 5000 грн. 
Посилаючись на викладене з урахуванням уточнених позовних вимог, які також були заявлені до другого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі – ТОВ «Газорозподільні мережі України»), позивач просив суд визнати незаконними дії АТ «ОГС «Миколаївгаз» щодо відключення/припинення 04 листопада 2022 року житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від газопостачання; зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» безкоштовно здійснити дії по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) до вказаного житлового будинку та стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.
       У відзиві на позовну заяву представник АТ «ОГС «Миколаївгаз» просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та недоведеністю. 
       Щодо неправомірності відключення, відповідач зазначив наступне.
       Спеціальними нормативними актами, якими регулюються спірні правовідносини обов`язок забезпечити належний технічний стан і, відповідно, безпечне у відповідності до технічних умов функціонування будинкової системи газопостачання покладено на власника будинку.
       Ні Кодекс газорозподільних систем, ні Правила безпеки систем газопостачання не ставлять право оператора газової системи відключити споживача від газопостачання у залежність від наявності вини чи неправомірних дій споживача у разі виявлення аварійної ситуації, зокрема витоку газу.
       Отже, оскільки відключення будинку позивача відбулося у зв`язку з витоком газу, при цьому чинним законодавством України не передбачено завчасне повідомлення споживачів про час і дату відключення природного газу та їх особиста присутність у випадку виникнення аварійної ситуації (витоків газу), то дії працівників відповідача є правомірними.
       Відповідно, 04 листопада 2022 року у зв`язку із виявленням працівником структурного підрозділу відповідача витоку природного газу на запірному пристрої за адресою місцезнаходження позивача, керуючись вищенаведеним пунктом ПБСГ, було здійснено відключення газоспоживаючого обладнання позивача від газорозподільної системи шляхом встановлення на запірному пристрої (вводі) блокуючого пристрою та його опломбування пломбою № С 66710632, про що складено відповідний акт 254 на відключення газового обладнання.
       Вищенаведене свідчить про неможливість складання відповідачем акту про припинення газопостачання (розподілу природного газу), на чому наполягає позивач, адже серед підстав припинення/обмеження газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт споживача, передбачених п. 1 гл. 7 р. VІ Кодексу ГРМ, така підстава як виток природного газу відсутня.
       Положення пункту 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ було роз`яснено позивачу у листах № 540-ЛВ-656-0123 від 12 січня 2023 року та № 540-ЛВ-10435-0623 від 09 червня 2023 року, доданих позивачем до позовної заяви, проте доказів відшкодування Оператору ГРМ витрат на відновлення газопостачання (розподілу природного газу) позивачем надано не було.
       Також відповідач звернув увагу суду на те, що 01 жовтня 2023 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 вересня 2023 року № 1773, якою зупинено відповідачу АТ «ОГС «Миколаївгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 853.Отже, станом на дату відкриття провадження у справі АТ «ОГС «Миколаївгаз» є неналежним відповідачем за позовною вимогою про відновлення газопостачання(розподілу природного газу ) в будинку позивача. З огляду на викладене, дана вимога про зобов`язання АТ «ОГС «Миколаївгаз» безкоштовно здійснити дії з відновлення газопостачання (розподілу природного газу) до житлового будинку позивача не може бути задоволена.
       Щодо стягнення моральної шкоди, у відзиві зазначено, що позивачем не надано до суду будь яких доказів, які б підтверджували те, що діями відповідача Позивачеві було заподіяно моральну шкоду, зокрема, не надано виписок з лікарень, довідок від лікарів про те, що у позивача погіршилося самопочуття та стан здоров`я, не додано пояснень свідків, тощо. Адже працівниками відповідача не було вчинено протиправних дій (бездіяльності),які б могли вплинути на стан здоров`я позивача, завдати йому моральних страждань або приниження. Стягнення моральної шкоди є похідним поняттям від визнання неправомірними дій чи порушення прав Позивача, то така шкода може бути стягнута, лише якщо судом буде встановлена протиправність дій АТ «Миколаївгаз».
       Також зазначають, що в даному випадку між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договору розподілу природного газу, який є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, повернення підписаної заяви приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Водночас, ст.1167 ЦК України регулює позадоговірні(деліктні) відносини.
       Зауважують також, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» щодо відшкодування моральної шкоди, на правовідносини, які виникли з договірних відносин, у тому числі, щодо надання послуг, без чіткого визначення наявності моральної шкоди, протиправності діяння, наявності причинного зв`язку між моральною шкодою та протиправними діями, наявності вини надавача послуг в заподіянні школи, зокрема моральної, не поширюється.
       Враховуючи наведене, на думку відповідача, грошові кошти в якості компенсації моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають у зв`язку з відсутністю неправомірних рішень, дій чи бездіяльності працівників відповідача, а як наслідок і відсутність у відповідача обов`язку здійснювати компенсацію моральної шкоди.
       У відзиві представника ТОВ «Газорозподільні мережі України», в якому просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю. Відзив мотивувало тим, що Миколаївська філія ТОВ «ГРМ» є Оператором ГРМ лише з 02 жовтня 2023 року та здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі вищезазначеної ліцензії в межах території м. Миколаєва та Миколаївської області та є оператором газорозподільної системи. Звертають увагу суду на те, що позивач не повертав підписаної заяви-приєднання та не сплачував рахунки оператора ГРМ з 02 жовтня 2023 року, отже договірні відносини між оператором ГРМ - Миколаївською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та споживачем – відсутні взагалі.
       В той же час, виходячи з викладеного в позовній заяві, позивач в другій своїй позовній вимозі просить суд зобов`язати ТОВ «Газорозподільні мережі України» безкоштовно здійснити дії по відновленню газопостачання (розподіл природного газу) до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
       Судовому захисту підлягають лише порушені права, позовна заява не містить обґрунтувань, які б свідчили про порушення ТОВ «Газорозподільні мережі України» прав та інтересів Позивача, доказів такому Позивачем до позовної заяви не надано.
       Позивач спрямовує позовну вимогу щодо зобов`язання безкоштовно здійснити дії по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) до вказаного житлового будинку до ТОВ «Газорозподільні мережі України» лише у зв`язку із зупиненнями АТ «Миколаївгаз» ліцензії на розподіл природного газу, при тому, що ТОВ «ГРМ» права позивача не порушувало.
       Звертають увагу суду, що предметом спору є неправомірно здійснене, на думку позивача, відключення будинку позивача від газопостачання 04 листопада 2022 року, тобто в період, до якого Миколаївська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» немає відношення, адже, як зазначалося вище, здійснює розподіл природного газу в межах Миколаївської області лише з 02 жовтня 2023 року.
       Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до АТ «ОГС «Миколаївгаз» про визнання незаконними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» щодо відключення/припинення 04 листопада 2022 року житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , від газопостачання та стягнення у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. відмовлено.
       Позов до ТОВ «Газорозподільні мережі України» задоволений.
       Зобов`язано ТОВ «Газорозподільні мережі України» безкоштовно здійснити дії по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
       Рішення суд умотивовував тим, що працівниками АТ «Миколаївгаз» 04 листопада 2022 року відключено житловий будинок позивача від газопостачання у зв`язку із виявленням витоку газу на різьбовому крані, що було усунуто шляхом припинення газопостачання з встановленням пломби на вводі , що відповідає приписам п.5.7. Розділу V ПБСГ та підтверджується актом на відключення № 254. Проте, з яких підстав ними здійснювалося обстеження мереж газопостачання за цією адресою, відповідачами відповідних доказів ( графіку обстеження газових мереж приватного сектора на листопад 2022 року тощо) суду не надано.
       За такого, позивачем не доведено, що відповідачем неправомірно було відключено його житловий будинок від газопостачання , оскільки не надано суду беззаперечених доказів відсутності підстав (аварійної ситуації тощо) для такого відключення.
       Разом з тим, суд врахував, що відповідачем АТ «Миколаївгаз» при здійсненні оскаржуваних дій також допущені певні порушення, про що зазначено судом. Наведене впливає на вирішення судом позовної вимоги про зобов`язання відповідача безкоштовно підключити до мережі газопостачання у будинок позивача.
       Враховуючи, що складений працівниками АТ «Миколаївгаз» акт на відключення газового обладнання від 04листопада 2022 року не повністю відповідає вищенаведеним нормам права - отже, не є беззаперечним доказом на підтвердження факту витоку газу і наявності законних підстав для відключення газопостачання позивачу.
       Про сумнівність твердження щодо витоку газу у позивача свідчить і факт тривалої (близько 1,5 року) бездіяльності АТ «Миколаївгаз» щодо усунення причин цього аварійного відключення.
       Так, згідно з пунктом 6 Глави 5 розділу III Кодексу ГРС локалізація та ліквідація аварійних ситуацій внутрішньобудинкової системи газопостачання та дворових газопроводів побутового споживача, які можуть призвести до нещасного випадку, здійснюються аварійно-диспетчерськими службами Оператора ГРМ цілодобово та за його рахунок.
       Проте матеріали справи не містять жодних даних про вчинення дій з ліквідації причини зупинення газопостачання, що свідчить про недобросовісність оператора ГРМ і безпідставне не відновлення газопостачання позивачу.
Відтак, враховуючи, перш за все вимоги розумності та справедливості, слід зобов`язати АТ «ОГС «Миколаївгаз» безкоштовно підключити до мережі газопостачання житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить позивачу.
       При цьому суд взяв до уваги, що 01 жовтня 2023 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 вересня 2023 року № 1773, якою зупинено відповідачу АТ «ОГС «Миколаївгаз» дію ліцензії направо провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 853, у зв`язку із передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.
       Отже, станом на час вирішення справи, неможливо було покласти на АТ «ОГС «Миколаївгаз» зобов`язання безкоштовно здійснити дії по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) до житлового будинку позивача , адже таку діяльність наразі здійснює ТОВ «Газорозподільні мережі України».
       За такого, хоча ТОВ «Газорозподільні мережі України» жодним чином не порушувало права позивача, проте в зв`язку із передачею невиконаних АТ «Миколаївгаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу до вказаної особи, слід зобов`язати саме ТОВ «Газорозподільні мережі України» (Миколаївську філію) як належного відповідача (до того ж з яким 15 травня 2024 року позивачем укладено відповідний договори на розподіл природного газу), безкоштовно здійснити дії по відновленню газопостачання (розподілу природного газу) до житлового будинку позивача.
       Щодо відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд не вбачав підстав для встановлення факту заподіяння моральної шкоди позивачу внаслідок неправомірних дій відповідачів щодо припинення газопостачання позивачу. 
       Мотивував суд такий висновок тим, що сам факт захисту судом прав позивача та зобов`язання безкоштовно підключити до мережі газопостачання його житловий будинок ТОВ «Газорозподільні мережі України», до якого в установленому законом порядку за весь цей час позивач навіть не звертався з відповідною заявою про відновлення газопостачання (до Миколаївської філії Товариства - за поясненнями його представника за певних принципових міркувань) є достатньою сатисфакцією відновлення його прав та охоронюваних законом інтересів.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині та розподілити судові витрати.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд прийшов до невірного висновку щодо правомірності дій «ОГС «Миколаївгаз» щодо відключення/припинення 04 листопада 2022 року житлового будинку, розташованого за адресою:  АДРЕСА_1  (надалі будинок) від газопостачання. Так, при відключенні житлового будинку від газопостачання він або інші жильці будинку присутніми не були. Позивач вважає, що його будинок відключили від газопостачання внаслідок наявності боргів за розподіл (доставку) газу, а не через вигадану аварію на трубопроводі. Також ОСОБА_2  зауважує, що суд першої інстанції, зазначивши, що складений працівниками AT «Миколаївгаз» акт на відключення газового обладнання від 04 листопада 2022 року не повністю відповідає вищенаведеним нормам права - отже, не є беззаперечним доказом на підтвердження факту витоку газу і наявності законних підстав для відключення газопостачання позивачу, а про сумнівність твердження щодо витоку газу у позивача свідчить і факт тривалої (близько 1,5 року) бездіяльності AT «Миколаївгаз» щодо усунення причин цього аварійного відключення», фактично прийшов до висновку про незаконність відключення позивача від газопостачання. Крім того, працівниками AT «ОГС «Миколаївгаз» порушена процедура припинення розподілу природного газу. Суд зазначив, що AT «ОГС «Миколаївгаз» не надало доказів, з яких підстав ними здійснювалося обстеження мереж газопостачання за цією адресою (графіку обстеження газових мереж приватного сектора на листопад 2022 року тощо), що також підтверджує, що припинення газопостачання було неправомірним. До того ж, посилання суду на те, що позивачем не доведено, що відповідачем неправомірно було відключено його житловий будинок від газопостачання, оскільки не надано суду беззаперечних доказів відсутності підстав (аварійної ситуації тощо), для такого відключення, є помилковим, тому що правомірність своїх дій повинен доводити відповідач, а не позивач, так як саме відповідач посилається на це у своєму відзиві. Посилання суду на те, що позивач не звертався до TOB «Газорозподільні мережі України» з відповідною заявою про підключення газопостачання до будинку також є помилковим, тому що на момент подання позову транспортуванням газу в Миколаївській області займався AT «Миколаївгаз», до якого позивач 15 липня 2023 року подав відповідну заяву. Також ОСОБА_2 вказує, що суд неправомірно відмовив в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки внаслідок дій відповідача він зазнав душевних страждань. Позивач зауважує, що суд при частковому задоволенні позову не стягнув судовий збір з позивача.
       В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Газорозподільні мережі України» вказує, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального та процесуального права та просить його скасувати в цій частині, ухваливши нове про відмову в їх задоволенні.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було встановлено порушення прав, свобод та законних інтересів позивача та протиправності дій по припиненню газопостачання до житлового будинку позивача а ні з боку AT «Миколаївгаз», а ні з боку TOB «Газорозподільні мережі України». Отже, покладання на TOB «Газорозподільні мережі України» обов`язку здійснити дії по безкоштовному відновленню газопостачання до житлового будинку позивача є неналежним способом захисту. Крім того, відповідач вказує, що позивачем на стадії розгляду справи по суті після з`ясування обставин справи та дослідження доказів, були штучно сформовані письмові докази на користь позивача та долучені до матеріалів справи, а саме: заяву-приєднання ОСОБА_8 до умов договору розподілу природного газу від 15 травня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 та заява ОСОБА_8 до TOB «Газорозподільні мережі України» про поновлення газопостачання від 30 травня 2024 року. Ці докази були покладені в основу судового рішення та істотним чином вплинули на вирішення справи на користь позивача. Тобто, на думку відповідача, суд першої інстанції порушив вимоги ч. 8 ст. 83 ЦПК України та прийняв дані докази до уваги та дослідив, й надав їм правову оцінку. Судом не враховано, що вищенаведені докази були сформовані та долучені до матеріалів справи представником позивача на стадії розгляду справи по суті після з`ясування обставин справи та дослідження доказів без будь-яких обґрунтувань неможливості їх подання у строк, передбачений ч. 2 ст. 83 ЦПК України, з причин, що не залежали від позивача. До того ж, суд в мотивувальній частині рішення не обґрунтував, чому він долучив до матеріалів справи, дослідив та надав правову оцінку зазначеним доказам, як і не обґрунтовано, чому не прийнято до уваги заперечення TOB «Газорозподільні мережі України» проти приєднання цих доказів. Суд першої інстанції, поклавши на TOB «Газорозподільні мережі України» у особі Миколаївської філії обов`язок безкоштовного підключення будинку позивача до системи газопостачання без встановлення факту незаконності припинення газопостачання та порушення прав позивача фактично оминув встановлений пунктом 6 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ порядок відновлення газопостачання, без врахування правил безпеки систем газопостачання та технічної можливості такого підключення. Так, TOB «Газорозподільні мережі України» вказує, що на час розгляду справи власником не усунені порушення, які були підставою для відключення будинку позивача від газопостачання. Витрати на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу) Оператору ГРМ не відшкодовані. Отже, наразі відсутні правові підстави для відновлення газопостачання (розподілу природного газу) в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 та зауважує, що судом першої інстанції не був достеменно встановлений факт відсутності витоку природного газу на запірному пристрої за адресою будинку позивача, а напроти, в мотивувальній частині рішення суд прямо зазначив: «... За такого, позивачем не доведено, що відповідачем неправомірно було відключено його житловий будинок від газопостачання, оскільки не надано суду беззаперечних доказів відсутності підстав для такого відключення. Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях...». 
       У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України» представник позивача – ОСОБА_9 просить відмовити в її задоволенні.
       Відзив мотивовано тим, що відповідачі не довели в суді першої інстанції правомірність відключення будинку від газопостачання, а отже дане відключення було неправомірним. Посилання апелянта на те, що покладення на нього зобов`язання здійснити підключення до газопостачання є неналежним способом захисту, є безпідставним, тому що відповідно до законодавства саме на ТОВ «Газорозподільні мережі України» покладено такі функції. Також посилання апелянта на те, що докази були подані з порушення строку їх подання, є безпідставним. Так, апелянт в скарзі зазначає, що підключення газопостачання може бути здійснено тільки після усунення порушення та сплати коштів за таке підключення, але при цьому відповідачі в суді першої інстанції не довели, що в будинку були якісь порушення газопостачання на момент його відключення та не надали доказів правомірності відключення будинку від газопостачання. Тому таке відключення є неправомірним, а дії по підключенню здійснюються безкоштовно.
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 ТОВ «Газорозподільні мережі України» просить залишити її без задоволення, рішення у справі щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог залишити без змін.
       Відзив мотивовано тим, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, доводи позивача, щодо відключення його будинку від системи газопостачання внаслідок наявності боргів за розподіл (доставку) природного газу, є безпідставними та необґрунтованими, мають характер припущень та не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.
Крім того, доводи апелянта, з приводу того, що внаслідок протиправних дій АТ «Миколаївгаз» позивачу завдана моральна шкода, є також необґрунтованими, оскільки ним не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують, з чого випливає право вимоги на відшкодування йому моральної шкоди з боку АТ «Миколаївгаз», а також наявність заподіяної йому моральної шкоди та вину АТ «Миколаївгаз» в її заподіянні та причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням її заподіювача, не обґрунтований заявлений розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо).
       У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 АТ «ОГС «Миколаївгаз» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
       Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог є законним та обґрунтованим, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі такими, що вже досліджувались в суді першої інстанції, та не заслуговують на увагу.
       Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги належить задовольнити із таких підстав.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України).
Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

       Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.
       Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (том 1, а.с. 8, 9), та споживачем послуг з постачання природного газу за вищевказаною адресою - на ім`я ОСОБА_2 як абонента АТ «Миколаївгаз» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
       На час розгляду справи судом першої інстанції АТ «ОГС «Миколаївгаз» було суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території.
Так, згідно з частиною першою статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
       Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. 
       Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.
       Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
       Пунктом 4 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
       Крім цього, п. 7 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (споживання підтверджується витягом з особового рахунку, який додається).
       04 листопада 2022 року працівники АТ «ОГС Миколаївгаз» здійснили відключення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , від газопостачання шляхом встановлення пломби № С66710632 на вводі.
Про відключення від газопостачання був складений акт № 254 від 04 листопада 2022 року, який підписали представники газового господарства ОСОБА_3 , Гроза та ОСОБА_10 , в якому зазначена причина відключення – п. 5.7. по ПБСГ. 
Акт підписали слюсарі Козакова і Гроза, на одному із двох екземплярів також є підпис майстра ОСОБА_7 . Власником будинку ОСОБА_2 акт не підписано (том 1, а.с. 8, 10). 
Як стверджує позивач, при відключенні житлового будинку від газопостачання 04 листопада 2022 року та складанні акту він або будь-хто з мешканців будинку присутніми не були.
06 грудня 2022 року позивач оплатив рахунок № НОМЕР_1 від 05 грудня 2022 року щодо заборгованості за послуги розподілу (доставки) природного газу (том 1, а.с. 11).
30 грудня 2022 року позивач направив поштою до АТ «ОГС «Миколаївгаз» заяву про поновлення газопостачання. 
На вказану заяву він отримав лист АТ «ОГС «Миколаївгаз» вих. №540-ЛВ-656-0123 від 12 січня 2023р., в якому йому було роз`яснено причини відключення від газопостачання житлового будинку за його адресою працівниками газорозподільного підприємства - у зв`язку із наявністю витоку газу на різьбовому з`єднанні ввідного крану, а також порядок поновленні газопостачання на платній основі та шляхом відповідного звернення через Клієнтський простір (том 1, а.с. 15). 
04 січня 2023 року працівники АТ «ОГС «Миколаївгаз» здійснили заміну газового лічильника в його будинку, про що були складені відповідні акти та договір (том 1, а.с. 12-14).
16 січня 2023 року позивач знову звернувся до АТ «ОГС «Миколаївгаз» з проханням поновити газопостачання, після чого йому було надано для підписання примірник договору №32А540-266-23 на виконання робіт – відновлення газопостачання (розподілу природного газу) від 16 січня 23 року та запропоновано сплатити 774,01 грн. з наданням рахунку на оплату та примірник акту виконаних робіт щодо відновлення газопостачання на вводі (том 1, а.с. 16, 17).
Згідно листа АТ «ОГС «Миколаївгаз» вих. №540-ЛВ-10435-0623 від 09 червня 2023 року на звернення позивача від 17 травня 2023 року щодо поновлення газопостачання, ОСОБА_2 повторно було роз`яснено порядок поновлення газопостачання на платній основі та шляхом відповідного звернення через Клієнтський простір за адресою АДРЕСА_2 ) із заявою встановленого зразка (том 1, а.с. 19).
Після цього позивач знову поштою 15 липня 2023 року направив АТ «ОГС «Миколаївгаз» ( по вул. Погранична, 159) заяву від 15.07.2023 р.
Доказів звернення ним до Клієнтського простору 104.ua, який знаходиться АДРЕСА_2 . із заявою встановленого зразка позивачем суду не надано.
15 травня 2024 року ОСОБА_2 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу (для побутового споживача) в Миколаївській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».
30 травня 2024 року позивачем засобами поштового зв`язку направлено заяву про безкоштовне поновлення газопостачання до його житлового будинку до ТОВ «Газорозподільні мережі України» за юридичною адресою - м. Київ, вул.Шолуденка ,1.
01 жовтня 2023 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 вересня 2023 року № 1773, якою зупинено відповідачу АТ «ОГС «Миколаївгаз» дію ліцензії направо провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 червня 2017 року № 853, у зв`язку із передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію.

Згідно постанови від 29 вересня 2023 року № 1769 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26 грудня 2022 року № 1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу, з 2 жовтня 2023 року цьому товариству було розширено ліцензійну діяльність і надано право на розподіл природного газу в межах Миколаївської області.
Звертаючись із позовом, ОСОБА_2 обґрунтовував свої вимоги незаконністю відключення належного йому житлового будинку від газопостачання, посилаючись, зокрема, на відсутність законної причини для відключення, а саме – недоведеність витоку газу.
Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції у вирішенні цих позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
Згідно з зі статтею 12 Закону України «Про ринок природного газу», якою передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
Згідно з частиною 2 статті 38 Закону України «Про ринок природного газу» з метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів із метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству.
Пунктами 1, 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ передбачено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.
При припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).
У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи. Акт про припинення газопостачання (розподілу природного газу) у цьому випадку надсилається споживачу рекомендованим поштовим відправленням.
Згідно із вимогами пункту 6 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).
Відповідно до пункту 5.7 глави 5 Розділу V ПБСГ підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.
За наслідками припинення газопостачання до житлового будинку, власником якого є позивач, було складено акт № 254 на відключення газового обладнання від 04 листопада 2022 року, в якому працівниками АТ «ОГС Миколаївгаз» зазначена причина відключення – п. 5.7. по ПБСГ. Конкретна причина відключення від газопостачання із передбачених пунктом 5.7 глави 5 Розділу V ПБСГ в акті не вказана.
Тобто у разі виявлення витоків газу за адресою споживача ОСОБА_2 . АТ «ОГС Миколаївгаз» мав право на відключення його обладнання від системи газопостачання за умови дотримання вимог законодавства, зокрема, розділу VІ Кодексу ГРМ, а також складання акту саме відповідно до положень цього Кодексу. Колегія суддів не погоджується з твердженнями представника АТ «ОГС Миколаївгаз» про те, що у працівників були відсутні підстави для складення акту про припинення розподілу природного газу, оскільки встановлений ними факт витоку газу не передбачений нормами розділу VІ Кодексу ГРМ, тоді як наведені положення цього нормативного документу визначають такі підстави для припинення розподілу природного газу як визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт та інші випадки, передбачені законодавством. Зокрема, до інших випадків, передбачених законодавством, віднесені і визначені у пункті 5.7 глави 5 Розділу V ПБСГ.
Пунктами 1.4., 1.5. глави 1 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання, які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285 (далі ПБСГ) технічний стан газопроводів (підземних, надземних, наземних та ввідних) і споруд на них повинен систематично контролюватись власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) шляхом проведення комплексного технічного огляду (обходу) трас газопроводів, технічного обстеження, в тому числі КПО (комплексне приладове обстеження), вимірювання захисних потенціалів і перевірки ефективності роботи засобів ЕХЗ. При технічному огляді надземні газопроводи необхідно перевіряти на можливий виток газу. Зовнішній стан газопроводу перевіряють візуально: кріплення та фарбування, провисання труб, стан запірних пристроїв, ізолювальних з`єднань, опор, наявність діелектричних підкладок тощо. Технічні огляди трас надземних газопроводів здійснюються не рідше ніж один раз на 6 місяців. Результати обходів газопроводів фіксуються у журналі технічних оглядів і обходів газопроводів.
Періодичність проведення технічного обстеження встановлюється залежно від технічного стану газопроводу відповідно до вимог Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану.
Згідно із пунктом 1.24. глави 1 Розділу V ПБСГ за результатами КПО сталевих і поліетиленових газопроводів складається відповідний документ згідно з вимогами Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану. 
У справі, яка переглядається, позивач ОСОБА_2 заперечує наявність витоку газу, а отже і підстав для відключення газопостачання. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Відмовляючи в позові про визнання незаконним відключення від газопостачання, суд виходив з того, що позивач не довів, що відповідач неправомірно відключив його житловий будинок від газопостачання, оскільки не надано суду беззаперечних доказів відсутності підстав (аварійної ситуації тощо) для такого відключення.
Тобто суд фактично поклав на позивача обов`язок спростувати наявність зазначеної оператором ГРМ підстави для припинення газопостачання – пункт 5.7 глави 5 Розділу V ПБСГ.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_2 як споживач послуг з розподілу природного газу є найбільш слабкою стороною у спірних правовідносинах, тоді як іншою стороною в них виступає професійний оператор ГРМ, який має відповідний штат працівників, які зобов`язані дотримуватись вимог нормативних актів.
Натомість при відключенні будинку відповідача 04 листопада 2022 року від газопостачання складений акт, який не відповідає вимогам розділу VІ Кодексу ГРМ, причина відключення працівниками відповідача від газопостачання в ньому не вказана, оскільки зазначено лише пункт Правил, який передбачає множинність причин відключення. АТ «ОГС «Миколаївгаз» не надано доказів, які б підтверджували виявлення 04 листопада 2022 року витоку газу, на що як на причину припинення газопостачання будинку посилається цей відповідач у відповідях позивачу на його звернення, а саме - доказів проведення перевірки газопроводу, планового або позапланового комплексного приладового обстеження із фіксацією результатів обходів газопроводів у журналі технічних оглядів і обходів газопроводів відповідно до пунктів 1.4., 1.5., 1.24. глави 1 Розділу V далі ПБСГ або визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт, як то передбачено пунктами 1, 4 глави 7 розділу VІ Кодексу ГРМ. На користь позиції позивача щодо заперечення факту витоку газу 04 листопада 2022 року свідчить відсутність доказів усунення порушення, а саме – причин витоку газу. Більш того, про необхідність усунення порушень та яких саме не вказано у договорі № 32А540-266-23 на виконання робіт від 16 січня 2023 року та листах відповідях оператора ГРМ, в яких лише цитуються положення нормативних актів.
Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням наведеного колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій відповідача під час проведення відключення 04 листопада 2022 року газового обладнання позивача, оскільки АТ «ОГС «Миколаївгаз» не дотримано законодавчих вимог для проведення такого відключення, оскільки відповідачем не було доведено належними доказами, які були достатніми для підтвердження передбаченої законодавством підстави для припинення газопостачання до будинку позивача, що свідчить про його незаконність.
За таких обставин були відсутні передбачені Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативними документами причини, що надають Оператору ГРМ право припинення/обмеження газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача 04 листопада 2022 року, а тому були наявні підстави для відновлення АТ «ОГС «Миколаївгаз» газопостачання належного позивачу будинку.
       Разом із тим, 01 жовтня 2023 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29 вересня 2023 року № 1773, якою зупинено відповідачу АТ «ОГС «Миколаївгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 29 червня 2017 року № 853, у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію ТОВ «Газорозподільні мережі України».
       З огляду на викладене АТ «ОГС «Миколаївгаз» не має повноважень відновити газопостачання до будинку АДРЕСА_1 шляхом підключення до газорозподільної системи.
       Колегія суддів не погоджується з висновком суду про покладення такого обов`язку – щодо відновлення газопостачання (розподілу газу) до будинку позивача на ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Так, належним відповідачем є така особа, яка має доведений безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та порушила, не визнала або оспорила права позивача, його свободи чи інтереси, і тому за її рахунок необхідно задовольнити позовні вимоги.
        ОСОБА_2 , заявивши позовні вимоги до ТОВ «Газорозподільні мережі України» не посилався на порушення ним своїх прав. 
       Більш того, суд не звернув увагу на те, що це товариство, яке на день ухвалення рішення є Оператором ГРМ, не визнає наявність між ним та позивачем договірних відносин.
       Позивач надав до суду лише фотокопію заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 15 травня 2024 року, але не долучив доказів отримання її ТОВ «Газорозподільні мережі України».
       За такого відсутні підстави для задоволення позовних вимог до ТОВ «Газорозподільні мережі України».
       Щодо вирішення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то слід зазначити наступне.
       Так, практика Верховного Суду свідчить про те, що припинення газопостачання побутовому споживачу є крайнім заходом.
       У постанові від 27 січня 2020 року у справі № 466/8067/14-ц Верховний Суд зазначив, що відключення житла громадянина від газопостачання в цілому однозначно слід вважати грубим втручанням в приватне життя особи. Так, відключення позбавляє особу належних умов до існування, призводить до змін у побуті, укладі життя особи, тощо.
       Відповідно, таке втручання повинно ґрунтуватись на законі, переслідувати законну мету та бути необхідним у демократичному суспільстві (стаття 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).
       Між тим у справі, що переглядається в апеляційному порядку, було встановлено, що будинок позивача тривалий час (більше ніж півтора роки) відключений від газопостачання та законні підстави для відмови у відновленні газопостачання відсутні.
       Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
       Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
       Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
       Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Як вказано в пунктах 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
       Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
       Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
       Апеляційний суд вважає доведеним, що протиправні дії АТ «ОГС «Миколаївгаз», якими були порушені права споживача ОСОБА_2 на отримання газу на забезпечення життєдіяльності, призвели до необхідності застосування позивачем додаткових зусиль для пристосування та організації свого побуту, переживання дискомфорту, порушення усталеного повсякденного порядку. Вказані фактори свідчать про спричинення позивачу моральної шкоди і дають йому право на відшкодування такої шкоди.
       Враховуючи тривалість протиправного відключення будинку позивача від газопостачання, із урахуванням всіх обставин справи та вимог розумності, добросовісності, виваженості та справедливості апеляційним суд дійшов висновку про визначення розміру відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з АТ «ОГС «Миколаївгаз» на користь позивача у зазначеному ним розмірі - в сумі 5000грн.
Суд першої інстанції не звернув уваги на вищевикладене та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання неправомірним відключення від газопостачання його будинку та стягнення моральної шкоди та про задоволення позову до ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Оскільки викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи, а також вимогам матеріального права та процесуального закону, то відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України оскаржуване рішення слід скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення вимог про визнання неправомірним відключення від газопостачання будинку та про стягнення моральної шкоди, а також про відмову у позові до ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Отже апеляційні скарги належить задовольнити.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду першої інстанції скасовується та ухвалюється нове, наявні передбачені статтею 141 ЦПК України підстави для розподілу судових витрат. 
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору.
У справі заявлені дві немайнові та одна майнова (моральна шкода) вимоги, тому при поданні позовної заяви підлягало сплаті з урахуванням положень частини 1, підпунктів 1, 2 пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» 3220 грн. 80 коп. (1073,60 грн. х 3), а при поданні апеляційної скарги, відповідно позивач мав сплатити 3220 грн. 80 коп., а відповідач ТОВ «Газорозподільні мережі України» - 1610 грн. 40 коп.
З урахуванням результатів апеляційного розгляду з АТ «ОГС «Миколаївгаз» в дохід держави слід стягнути 5368 грн. (2147,20+3220,80) та компенсувати ТОВ «Газорозподільні мережі України» за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 1610 грн. 40 коп. судового збору.
Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги  ОСОБА_2  та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.
Рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 01 липня 2024 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Позов  ОСОБА_2  до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про захист прав споживача задовольнити.
Визнати неправомірним відключення/припинення газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 04 листопада 2022 року.
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», ЄДРПОУ 05410263, місто Миколаїв, вул. Погранична, 159, на користь  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , 5000 грн. компенсації моральної шкоди.
В позові  ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», ЄДРПОУ 05410263, місто Миколаїв, вул. Погранична, 159, в дохід держави 5368 грн. судового збору.
Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в розмірі 1610 грн. 40 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Ж.М. Яворська 

Л.М. Царюк

________________________________________
Повний текст постанови складений 11 вересня 2024 року