Ухвала
Іменем України
 
25 червня 2024 року
м. Київ
 
справа № 404/452/18
провадження № 61-2724ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана ним особисто та його представником - адвокатом Троянською Іриною Вадимівною, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня            2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м. Одеса) Саманчук Тетяни Володимирівни, стягувач - ОСОБА_2 ,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій, з урахуванням заяви від 20 березня 2023 року про уточнення вимог скарги, просив -визнати рішення, дії, бездіяльність виконавця неправомірними у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 такими, що порушують права заявника, як сторони виконавчого провадження;
визнати розрахунок «заборгованості» зі сплати аліментів № 35728617                           від 01 травня 2022 року єдиними розрахунком з дати передачі виконавчого провадження до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому (далі - Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому) у підпорядкуванні державного виконавця Саманчук Т. В. 26 липня 2018 року до дати винесення постанови «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» від 07 червня 2022 року;
визнати дату передачі виконавчого провадження № НОМЕР_3 до Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому у підпорядкування державного виконавця Саманчук Т. В.,                  26 липня 2018 року, такою, що фіксує сальдо із заборгованості зі сплати аліментів 0,00 грн;
визнати 07 червня 2022 року, дату постанови «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника», винесену на основі розрахунку «заборгованості» зі сплати аліментів № 35728617 від 01 травня                2022 року, як момент, час та дату виникнення заборгованості;
зобов`язати державного виконавця Саманчук Т. В. скасувати постанову «Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» № 22106 від 07 червня 2022 року як таку, що суперечить чинному законодавству України, а саме - звернення стягнення на пенсію та інші доходи боржника (фактичний дохід) на момент виникнення заборгованості;
зобов`язати державного виконавця Саманчук Т. В. скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 35728617 від 01 травня 2022 року як некоректний, неправильний, нікчемний та розрахувати заборгованість: 1/4 частки фактичного доходу на момент виникнення заборгованості згідно з судовим наказом від 05 лютого 2018 року до 24 квітня 2019 року 1/6 частки фактичного доходу на момент виникнення заборгованості згідно з ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області з 24 квітня 2019 року до дати звернення із заявою платника аліментів до Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому державного виконавця Саманчук Т. В. про перерахунок «заборгованості», та згідно з чинним законодавством України, а саме: фактичного доходу на момент виникнення заборгованості - пенсійних виплат;
за відсутністю заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні                № НОМЕР_3 згідно із судовим наказом від 05 лютого 2018 року про стягнення аліментів, поновити порушене право заявника, зобов`язавши виконавця зняти арешт з майна платника аліментів ОСОБА_1 .
 
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що 05 лютого 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда видав судовий наказ у справі № 404/452/18 згідно з яким стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий документ перебуває на виконанні Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ                    (м. Дніпро)) з 09 лютого 2018 року де відкрито виконавче провадження                              № НОМЕР_3. У межах цього виконавчого провадження постановою державного виконавця Житньої А. В. від 09 лютого 2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яку він отримав 19 лютого                     2018 року, не отримавши попередньо постану про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що державний виконавець наклав стягнення на його майно за відсутності підстав, встановлених частиною другою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає постанову державного виконавця незаконною. 02 березня 2018 року на його звернення державний виконавець надав йому розрахунок заборгованості за аліментами на суму 3 399,00 грн, яку він відразу сплатив. 26 липня 2018 року виконавче провадження передано для виконання державному виконавцю Саманчук Т. В. , яка встановила, що станом на 01 серпня 2018 року заборгованість за ОСОБА_1 за виконавчим документом відсутня, а тому вона мала зняти раніше накладений арешт на все майно боржника. Натомість всупереч статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зняв арешт лише з рухомого майна. Нерухоме ж майно боржника у виконавчому провадженні залишилося під арештом, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. При цьому заявник наголосив, що подана ним скарга не стосується діяльності державного виконавця Житньої В. А . Натомість ним оскаржується законність здійснення виконавчого провадження державним виконавцем Саманчук Т. В., яка, на його переконання, виявилася у бездіяльності, а саме: не зняття арешту з усього його майна за відсутності заборгованості; ненадання в період з 26 липня 2018 року до 01 травня 2022 року щомісячних розрахунків заборгованості, не зважаючи на відповідні неодноразові вимоги боржника у виконавчому провадженні. Крім того, згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим державним виконавцем, станом на 01 травня                    2022 року борг ОСОБА_1 становив 20 642,87 грн. Вважає цей розрахунок безпідставним через неправильне застосування державним виконавцем законодавства, а саме норм статті 195 СК України. Так розраховуючи розмір щомісячної суми аліментів, які визначені судом у частці від доходу платника аліментів, державний виконавець не взяв до уваги фактичний розмір доходів від здійснюваної ФОП ОСОБА_1 діяльності з 2018 року до грудня 2021 року, відомості про які він регулярно надавав державному виконавцю, а також виконавець не врахував суму утриманих з цього доходу платника податків. Натомість державний виконавець безпідставно взяв за основу нарахування аліментів середній заробіток у даній місцевості. До того ж станом на 01 травня 2022 року ОСОБА_1 не являвся ФОП на спрощеній системі оподаткування, а був пенсіонером і припинив свою підприємницьку діяльність. У зв`язку із цим у січні 2022 року він просив державного виконавця здійснити перерахунок розміру аліментів та заборгованості, але його заяву було проігноровано. Через це, згідно з другим розрахунком заявника, який також наведено у скарзі, станом на червень 2022 року його заборгованість мала становити 7 390,14 грн, а не 20 642,87 грн, визначені державним виконавцем. Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.
 
Кіровський районний суд м. Кіровограда ухвалою від 22 травня 2023 року в задоволенні скарги відмовив.
 
Кропивницький апеляційний суд постановою від 05 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2023 року скасував та ухвалив нове рішення, скаргу задовольнив частково. Визнав незаконним розрахунок зі сплати аліментів від 01 травня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, виконаний державним виконавцем Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ                      (м. Дніпро) Саманчук Т. В. Визнав незаконним п. 2 постанови державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро)               Саманчук Т. В. від 07 червня 2022 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 в частині: «Відрахування проводити у розмірі 50 % з яких 16,6 % поточних аліментів та 33,4 % заборгованості, яка станом на 01 травня 2022 року складає                                 20 642,88 грн». Зобов`язав державного виконавця Фортечного ВДВС у                              м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) Саманчук Т. В. здійснити розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 та розглянути питання зняття арешту з нерухомого майна боржника                     ОСОБА_1 . В іншій частині вимог скарги відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат. 
 
22 лютого 2024 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року, яка підписана ним особисто та його представником - Троянською І. В. , з пропуском стоку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду             від 05 жовтня 2023 року. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити відомості про наявність або відсутність у ОСОБА_1 електронного кабінету; уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України; надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником виконано.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 та його представник - адвокат                   Троянська І. В. посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалити нове рішення в частині початкових заявлених позовних вимог заявника (скаржника): «Визнати рішення, дії, бездіяльність виконавця Саманчук Т. В. неправомірними, такими, що порушують мої права, як заявника (скаржника) і як сторони виконавчого провадження»;
змінити постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року не передаючи справу на новий розгляд, - на підставі фундаментальних фактів, визначених, визнаних та зафіксованих у постанові Кропивницького апеляційного суду, яка оскаржується, в частині пункту: «Визнати незаконним п. 2 постанови державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ                        (м. Дніпро) Саманчук Т. В. від 07 червня 2022 року у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3 в частині: «Відрахування проводити у розмірі 50 %, з яких 16,6 % поточних аліментів та 33,4 % заборгованості, яка станом на 01 травня 2022 року складає 20 642,88 грн» на формулювання: «Скасувати постанову від 07 червня 2022 року як таку, яка не відповідає вимогам законодавства України в частині               пп. 2, 3. Визнати незаконним п. 2 постанови державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПМУЮ (м. Одеса) - (згідно з рішенням Апеляційного суду про виправлення помилок) у зв`язку із встановленням відсутності заборгованості, яка станом на 01 травня 2022 року складає - 20 642,88 грн;
змінити постанови Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року не передаючи справу на новий розгляд, - на підставі фундаментальних фактів, визначених, визнаних та зафіксованих у постанові Кропивницького апеляційного суду, яка оскаржується, в частині пункту: «Зобов`язати державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) Саманчук Т. В. здійснити розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні  №     НОМЕР_3» на формулювання: «Зобов`язати державного виконавця Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому ПМУЮ (м. Одеса) здійснити розрахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № НОМЕР_3», доповнивши його (рішення Кропивницького апеляційного суду) - а саме, - надати чітку однозначну оцінку: згідно якого повного обсягу державний виконавець Саманчук Т. В. повинна розрахувати заборгованість, а платник (заявник) ОСОБА_1 повинен сплатити аліменти в межах специфічних і особливих обставин даної справи:
- згідно виконавчого листа, - частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та статей 81, 181 СК України?
- згідно виконавчого листа, - частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та частини другої статті 195 СК України, як непрацююча особа, тобто - випадку підтвердження відсутності фактичного доходу на час виникнення заборгованості, - згідно середньостатистичної заробітної плати без вирахування податків на з.п.?
- згідно виконавчого листа, - частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та частини другої статті 195 СК України, - як ФОП-спрощенець з доведеним фактичним доходом, та діючим статусом на час виникнення заборгованості - згідно середньостатистичної заробітної плати з вирахування податків на з.п.?
- згідно виконавчого листа, - частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та статті 195 СК України, - за відсутності ознак, вказаних у частини другій на час виникнення заборгованості - фактичного доходу на час виникнення заборгованості?
- згідно виконавчого листа, - частки від заробітку (доходу) платника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та статті 195 СК України, - за відсутності ознак, вказаних у частині другій на час виникнення заборгованості - фактичного доходу на час виникнення заборгованості і за період, за який визначення заборгованості не провадилось?;
ухвалити нове рішення з формулюванням: зобов`язати державного виконавця Саманчук Т. В. винести нову постанову, в якій диференціювати стягнення аліментів згідно виконавчого листа, поточних аліментів та - заборгованості, якщо така виникне;
змінити постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року не передаючи справу на новий розгляд, - згідно і на підставі фундаментальних фактів, визначених, визнаних та зафіксований у постанові Кропивницького апеляційного суду, яка оскаржується, в частині пункту: «розглянути питання зняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 » на формулювання, яке зазначене у постанові про арешт майна від 09 лютого 2018 року та постанові про передачу виконавчого провадження на виконання Саманчук Т. В. від 19 липня 2018 року: «за визначенням відсутності заборгованості зі сплати аліментів, з метою належної організації заходів примусового характеру та, зважаючи на відсутність обставин, що ускладнюють виконання рішення, - наявності у платника аліментів постійного доходу (пенсійні нарахування), а саме - можливості виконання рішення в інший спосіб, ніж накладення арешту на майно платника аліментів, - зняти арешт з майна платника аліментів, ОСОБА_1 ».
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі з огляду на таке.
 
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї  статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи  порушення норм процесуального права.
 
Апеляційним судом встановлено, що 05 лютого 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда у справі № 404/452/18 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 23 січня 2018 року до 04 грудня 2032 року.
 
09 лютого 2018 року державним виконавцем Фортечного ВДВС у                                          м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) Житньою В. А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3.
 
09 лютого 2018 року державним виконавцем Житньою В. А. накладено арешт на належне боржнику ОСОБА_1 нерухоме майно - комплекс на                              АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 229481, а також рухоме майно боржника.
 
14 лютого 2018 року державним виконавцем Житньою В. А. накладено арешт на грошові кошти на рахунках, які відкриті на ім`я боржника в банківських установах: ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «Укргазбанк».
 
06 квітня 2018 року державним виконавцем Житньою В. А. винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3 про передачу виконавчого документу - судового наказу, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 05 лютого 2018  року у справі № 404/452/18 до Відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.
 
З 06 квітня 2018 року до 27 липня 2018 року виконавче провадження перебувало на виконанні у Відділі примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.
 
26 липня 2018 року заступником начальника Відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Санкаускас Н. В. винесено постановою у виконавчому провадженні                        ВП № НОМЕР_3 про передачу виконавчого документу - судового наказу, виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда 05 лютого 2018 року у справі                      № 404/452/18 до Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області.
 
10 серпня 2018 року державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Саманчук Т. В. знято арешт з усього рухомого майна боржника ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що станом на 01 серпня                 2018 року відсутній борг зі сплати аліментів.
 
10 серпня 2018 року  державним виконавцем Фортечного ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області Саманчук Т. В. знято арешт з рахунків боржника ОСОБА_1 
 
24 квітня 2019 року постановою Апеляційного суду Кіровоградської області у справі № 404/1250/18 змінено розмір стягуваних на підставі судового наказу, виданого 05 лютого 2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , з 1/4 частки заробітку (доходу) на 1/6 частку заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
 
20 січня 2020 року державним виконавцем Саманчук Т. В. передано виконавчий документ: судовий наказ, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда                 05 лютого 2018 року у справі № 404/452/18, до Фортечного ВДВС у                                     м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро).
 
30 січня 2020 року державним виконавцем Саманчук Т. В. виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 прийняте до примусового виконання.
 
Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17 травня 2012, ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична особа-підприємець з 25 грудня 2007 року.
 
Відповідно до відомостей виданого ДПС України свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_1 суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1                             з 01 січня 2012 року перейшов на спрощену систему оподаткування, група 2.
 
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20 грудня 2021 року до ЄДР внесено запис про припинення ФОП ОСОБА_1 .
 
ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , виданим Пенсійним фондом України 09 лютого                 2022 року.
 
01 травня 2022 року державний виконавець Саманчук Т. В. здійснила розрахунки заборгованості боржника ОСОБА_1 за виконавчим документом                           № 404/452/18, виданим Кіровським районним судом м. Кіровограда 05 лютого 2018 року за 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 роки окремо. Згідно з цих розрахунків станом на 01 серпня 2018 року заборгованість була відсутня, а станом                          на 01 травня 2022 року вона становила 20 642,87 грн.
 
07 червня 2022 року державним виконавцем Саманчук Т. В. винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_3 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
 
Пунктом 2 цієї постанови передбачено: «Проводити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 23 січня 2018 року до 04 грудня 2032 року. Відрахування проводити у розмірі 50 %, з яких 16,6 % поточних аліментів та 33,4 % заборгованості, яка станом на 01 травня 2022 року складає 20 642,88 грн».
 
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
 
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання (частина перша статті 129? Конституції України).
 
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
 
Частиною другою статті 18 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що на виконавця покладено ряд обов`язків, першим з яких вказано «здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом».
 
Статтею 10 Закону № 1404-VІІІ визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
 
Згідно з частинами першою-третьою статті 71 Закону № 1404-VІІІ виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. 
 
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження (частина четверта статті 71 Закону № 1404-VІІІ).
 
Частиною восьмою статті 71 Закону № 1404-VІІІ визначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина перша статті 56 Закону № 1404-VІІІ).
 
Пунктом 7 частини четвертої статті 59 Закону № 1404-VІІІ визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.
 
Згідно з частиною третьою статті 68 Закону № 1404-VІІІ звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
 
Відповідно до абзацу 4 частини другої статті 70 Закону № 1404-VІІІ (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) з пенсії може бути відраховано не більше як 50 відсотків її розміру, зокрема, на утримання членів сім`ї (аліменти).
 
Отже, апеляційний суд ураховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, встановивши фактичні обставини справи та надавши їм відповідну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_1 , адже станом на 10 серпня 2018 року державний виконавець в межах своїх дискреційних повноважень прийняв обґрунтоване рішення про зняття арешту з частини майна боржника, оскільки на той час підстав для зняття арешту з усього майна боржника не було. Також, фактів не видання державним виконавцем Саманчук Т. В. боржнику на його вимогу розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, суд не встановив. Саме по собі встановлення судом невиконання державним виконавцем вимог законодавства в частині здійснення щомісячних розрахунків заборгованості, які не привели до реального порушення прав боржника, не є достатньою підставою для задоволення скарги. За відсутності конкретних фактів порушення прав сторони виконавчого провадження суд не має законних підстав втручатися у здійснення виконавчого провадження виконавцем.
 
Висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовані правильно. 
 
Наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками апеляційного суду щодо встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанцій є законним, постановлено з додержанням норм права, підстави для його скасування відсутні.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана ним особисто та його представником - адвокатом Троянською Іриною Вадимівною, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м. Одеса) Саманчук Тетяни Володимирівни, стягувач - ОСОБА_2 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов