УХВАЛА
 
03 вересня 2024 року
м. Київ 
 
справа № 545/1442/22
провадження № 51-4524 ск 23
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                        ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада
2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2023 рокущодо нього з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження і
встановила:
15 серпня 2024 року до Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) засуджений ОСОБА_4 звернувся із указаною касаційною скаргою.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується із зазначеними судовими рішеннями та просить про їх перегляд у касаційному порядку, попередньо поновивши йому строк на касаційне оскарження.
Як на поважні причини пропуску такого строку він зазначає про те, що строк касаційного оскарження ним пропущений у зв`язку з тим, що він скористався своїм правом на звернення до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для надання йому безоплатної правової допомоги, про що було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 31 липня 2023 року, проте доручення Центру було видане його захиснику вже після закінчення строку на касаційне оскарження, а саме 14 вересня 2023 року.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому з огляду на таке.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК України строк також міститься у ст. 116 указаного Кодексу.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були, чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Також, суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Наведені засудженим у клопотанні доводи про необхідність поновлення йому строку на касаційне оскарження Верховний Суд не може визнати поважними з огляду на таке.
При вирішенні цього питання Суд виходить із того, що визначений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Як убачається зі змісту ухвали Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 31 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 
30 листопада 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2023 року було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
При цьому засудженому ОСОБА_4 було роз`яснено його право звернутися до відповідного Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Ухвалою Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2023 року у зв`язку з не усуненням недоліків поданої ним касаційної скарги було повернуто особі, яка її подала.
У своєму клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження засуджений ОСОБА_4 посилається на доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про надання правової допомоги, яке було видане його захиснику після закінчення строку на касаційне оскарження, а саме 14 вересня 2023 року, що, на думку колегії суддів касаційної інстанції, не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки повторна касаційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження засудженим була подана лише в серпні
2024 року, тобто майже через рік після призначення йому захисника.
Причин, які завадили засудженому протягом строку на касаційне оскарження звернутися до Суду та які можна було б визнати поважними, у клопотанні не наведено та колегією суддів не встановлено.
За таких обставин суд касаційної інстанції не вбачає підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2023 року.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.
Ураховуючи викладене та керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів 
постановила:
відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2023 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 12 червня 2023 рокущодо нього, разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                           ОСОБА_3