УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

17 липня 2024 року 
м. Київ
справа №280/4193/24
адміністративне провадження № К/990/26198/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року
у справі №280/4193/24
за позовом Комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради
до Запорізької обласної військової адміністрації
про визнання незаконним та скасування розпорядження,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року Комунальне некомерційне підприємство "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради (далі - скаржник) звернулося до адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної військової адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації Івана Федорова №262 від 06 травня 2024 року "Про припинення комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради".

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову на підставі пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) шляхом зупинення виконання розпорядження Голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації №262 від 06 травня 2024 року "Про припинення комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради".

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради про забезпечення позову.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, директор Комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради - Єсаянц М.Г. 05 липня 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Колегія суддів перевірила наведені у касаційній скарзі міркування, додані до неї матеріали і дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою слід відмовити з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України визначені види забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, Комунальне некомерційне підприємство "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради звернулося до адміністративного суду з позовом до Запорізької обласної військової адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації Івана Федорова №262 від 06 травня 2024 року "Про припинення комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради».

Водночас позивач звернувся зі заявою про забезпечення позову на підставі пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зупинення виконання розпорядження Голови обласної державної адміністрації, начальника обласної військової адміністрації №262 від 06 травня 2024 року "Про припинення комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради".

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради про забезпечення позову у справі №280/4193/24, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що з матеріалів адміністративної справи не вбачаються очевидні ознаки протиправності розпорядження відповідача.

Разом з тим, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що в ході розгляду заяви позивач не довів належними та допустимими доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених/оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття заходів забезпечення позову.

На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що у разі невжиття судом заходів забезпечення позову, Комунальне некомерційне підприємство "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради буде припинено як юридичну особу. Усе майно перейде до правонаступника. В свою чергу Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" не містить норми щодо можливості скасування запису про припинення юридичної особи. Відтак, відновлення Комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради можливе лише шляхом створення нової юридичної особи. Разом з тим, створення такої особи можливе лише органом місцевого самоврядування. 

З огляду на викладені обставини Верховний Суду зазначає, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Поряд з цим, підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №826/7496/18.

Водночас у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На думку колегії суддів, сам по собі факт прийняття Головою обласної державної адміністрації, начальником обласної військової адміністрації Іваном Федоровим розпорядження №262 від 06 травня 2024 року "Про припинення комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради шляхом приєднання до Комунального некомерційного підприємства "Запорізька обласна клінічна лікарня" Запорізької обласної ради", яке, на переконання скаржника, стосується його та інших працівників комунального підприємства прав та інтересів, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивачів підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 жовтня 2022 року у постанові №640/36385/21.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

У пункті 2 частини другої цієї статті встановлено, що суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях статей 150, 151 КАС України. Правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Зазначені в касаційній скарзі міркування та судження не применшують правильності висновків рішення суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного суд, касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статей 150, 151 КАС України висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 11 вересня 2023 року у справі №320/15809/23 та від 12 вересня 2023 року у справі №260/1301/23

Керуючись статтями 169, 248, 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд, - 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі №280/4193/24 за позовом Комунального некомерційного підприємства "Запорізький регіональний протипухлинний центр" Запорізької обласної ради до Запорізької обласної військової адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач                                                                                          Я.О. Берназюк

Судді                                                                                                              С.М. Чиркін

                                                                                                              В.М. Шарапа